Справа № 495/2635/19
№ провадження 2/495/1655/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 січня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/2635/19,

за участю особисто позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, про скасування наказів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення,

від позивача - адвокат Каланжов В.І. на підставі ордеру серії ОД № 287363,

від відповідача - адвокат Єфименко Н.В. на підставі довіреності,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, про скасування наказів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення, просить суд: скасувати наказ № 85 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 21 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 ; скасувати наказ № 87 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 27 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 ; скасувати наказ № 49-0с т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 06 березня 2019 року про припинення трудового договору; стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення по даній справі; моральну шкоду у розмірі 15 000, 00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 1989 року працює в Білгород-Дністровській психіатричній лікарні.

Вказує, що рішенням Одеської обласної ради № 438-VІІ від 16.06.2017 року вказана лікарня була перетворена у Комунальне некомерційне підприємство «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради.

В період з 01.09.2011 року вона працювала на посаді молодшої медсестри з догляду за хворими стаціонарного відділення № 2, а з 01.02.2019 року - на аналогічній посаді стаціонарного відділення № 1.

21.12.2018 року відповідно до Наказу № 85 т.в.о. головного лікаря вказаного закладу А.В . Качалка їй було винесено догану за порушення трудової дисципліни та позбавлено преміальних виплат в розмірі 100 % за результатами роботи за 2018 рік.

27.12.2018 року наказом № 87, за підписом т.в.о. головного лікаря А.В.Качалка знову було винесено догану за порушення трудової дисципліни та також позбавлено преміальних виплат в розмірі 100% за результатами роботи за 2018 рік.

06.12.2019 року згідно Наказу № 499-ос «Про припинення трудового договору» її було звільнено з займаної посади «за невиконання своїх посадових обов`язків, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України».

Вона переконана, що вищевказані накази є незаконними та необґрунтованими, підлягають скасуванню із одночасним поновленням її на посаді із виплатою середньомісячної плати та моральної шкоди, з наступних підстав: через неотримання від неї пояснень з приводу інкримінованого їй правопорушення, та не пропонування їй надати письмові пояснення; відсутність посилання на певний пункт посадової інструкції, що унеможливлює ідентифікувати в чому саме полягає правопорушення; стягнення преміальних коштів за час, що передував доганам («зворотнім числом»); не зазначено ступеню вини та не конкретизовано в чому полягало правопорушення; у наказах зазначено лише підстави видачі наказів, а не зазначено сутті проступку .

На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом.

29 березня 2029 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін.

Представник позивача, позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник КНП «"Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вимоги незгоди з позовом виклала у своєму відзиві на позов від 15.04.2019 року, у якому вказаза, що винесенню наказу № 85 від 21.12.2018 року відносно ОСОБА_1 у вигляді оголошення догани за порушення трудової дисципліни передували: заява молодшої медичної сестри ОСОБА_4 від 07.10.2018 року; заява молодшої медичної сестри ОСОБА_5 від 05.11.2018 року; заява-прохання молодшої медичної сестри по догляду за хворими ділення № 2 ОСОБА_6 від 05.11.2018 року; доповідна від сестри медичної ОСОБА_16. від 05.12.2018 року; доповідна ОСОБА_5 від 05.12.2018 року; доповідна медичної сестри відділення № 2 ОСОБА_11. від 07.12.2018 року; протокол засідання профбюро відділення № 2 КНП «ОПЛ № 4»ООР» № від 07.12.2018 року; акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення від 21.12.2018 року; заява колективу відділення № 2 від 10.12.2018 року; акт про відмову від пропозиції перевестись на будь-яку іншу відповідну посаду у відділені № 2 або в інших відділеннях лікарні від 21.12.2018 року; акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення від 21.12.2018 року на доповідні співробітників; акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення від 21.12.2018 року щодо ознайомлення з протоколом засідання профбюро, поставити підпис та надати свої пояснення; акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення на доповідну завідуючого відділенням № 2 ОСОБА_13

Відповідач зазначає, що єдиною дієвою реакцією на факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 було винесення наказу про оголошення їй догани, як інструмент впливу на поведінку у робочому колективі.

Ознайомитись та розписатись у наказі № 85 від 21.12.2018 року ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено Акт про її відмову ознайомитись із даним наказом.

27 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 було винесено наказ № 87 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » у вигляді оголошення догани за порушення трудової дисципліни. Винесенню даного наказу передували: доповідні старшої медичної сестри відділення № 2 ОСОБА_11. від 22.12.2018 року та від 24.12.2018 року; Акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення на доповідні, складений 26.12.2018 року о 8.00 годині; Акт про відмову правопорушника трудової дисципліни надати письмові пояснення щодо відмови прийняти участь на засіданні КТС за заявою палатної медичної сестри відділення № 2 ОСОБА_17 , складений 26.12.2018 року о 8.35 годині. Ознайомитись та розписатись у наказі № 87 від 27.12.2018 року ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено Акт про її відмову ознайомитись із даним наказом.

Відповідач вказує, що за неправомірну поведінку ОСОБА_1 у трудовому колективі адміністрація КНП «ОПЛ № 4» ООР» зобов`язана реагувати шляхом винесення доган до порушниці трудової дисципліни задля збереження сприятливих умов роботи для інших співробітників у закладі охорони праці.

Згідно зазначених наказів про оголошення догани ОСОБА_1 , дійсно її позбавлено премії за 2018 рік, тобто річної премії за підсумком роботи за весь 2018 рік, яка надавалась працівникам підприємства наприкінці зазначеного року, а отже рішення щодо позбавлення ОСОБА_1 річної премії не суперечить вимогам чинного законодавства та є доцільним.

Наказом № 49-ос від 05 березня 2019 року ОСОБА_1 звільнено за невиконання своїх посадових обов`язків за ч. З ст. 40 КЗпП України.

Наказом № 25-з від 20.03.2019 року скасовано наказ № 49-ос від 06.03.2019 та здійснено нарахування заробітної плати за час вимушеного прогулу з 06.03.2019 року по 27.03.2019 року.

Відповідач вказує, що замовним листом ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання було направлено зазначений наказ № 25-з від 20.03.2019 року та повідомлення про те, що необхідно приступити до роботи з 28.03.2019 року.

Старшою медичною сестрою 20.03.2019 року за телефоном було повідомлено ОСОБА_1 особисто про її поновлення на роботі та повідомлено дату, коли необхідно приступити до роботи.

Згідно довідки про доходи № 336 від 12.04.2019 року на ОСОБА_1 та довідки № 337 від 12.04.2019 року ОСОБА_1 нарахована і виплачена заробітна плата в повному обсязі з грудня 2018 року по березень 2019 року, в тому числі за час вимушеного прогулу з 06.03.2019 року по 27.03.2019 рік.

В теперішній час ОСОБА_1 працює в КНП «ОПЛ № 4» Одеської обласної ради», приступивши до роботи 28.03.2019 року.

Про наказ № 25-с від 20.03.2019 року їй стало відомо в той же день 20.03.2019 року, а позов ОСОБА_1 подала до суду 26 березня 2019 року.

Отже вимоги щодо скасування наказу 49-ос «Про припинення трудового договору», стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення суду по справі, а також стягнення з Некомерційного підприємства «Обласна психіатрична лікарня № 4» Одеської обласної ради» моральної шкоди взагалі розгляду в суді не підлягають, у зв`язку з їх усуненням до звернення ОСОБА_1 із позовом до суду.

А інші вимоги є необґрунтованими, тому просить у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.

У своїй відповіді на відзив від 03.05.2019 року, позивач вказувала, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 85 від 21.12.2018 року та аналогічний наказ від 27.12.2018 року № 87 так й не був наданий для ознайомлення, відповідач не надав відповідної роздруківки наказу під час звільнення або отримання заробітної плати.

Відповідачем навіть не було направлено поштовим листом вказаних наказів позивачу, щоб мати докази наведеного сповіщення про існування вказаних наказів.

Позивач дізналася про існування вказаних наказів про оголошення догани, як вказувалось в позові, лише отримавши наказ про звільнення № 49-ос від 05.03.2019 року.

Вказує, що у відзиві відповідач так і не спростував доводів позивача щодо порушення порядку оголошення догани та взагалі змісту наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також підстав для застосування догани.

Також вказує, що відповідач зазначає та доводить відповідним документом, що наказ про звільнення скасований як протиправний.

Також незаконність звільнення підтверджена актом держпраці.

Таким чином, позивач вважає, що протиправність видання наказу про звільнення, який став причиною певним строком безробіття ОСОБА_1 обумовило настання моральної шкоди позивачем.

Вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, допитавши в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Білгород-Дністровській психіатричній лікарні на посаді санітарки палатної згідно наказу № 22 від 08.04.1996 року.

З 01.05.1998 року її переведено на посаду молодшої медичної сестри палатної, згідно наказу № 22-ок від 01.05.1998 року.

Посада «молодша медична сестра палатна» перейменована на «молодшу медичну сестру з догляду за хворими» згідно наказу № 51 від 26.03.2007 року.

З 01.09.2011 року по 06.03.2019 року позивач працювала на посаді «молодша медична сестра по догляду за хворими» лише змінювала стаціонарне відділення.

Рішенням Одеської обласної ради № 438-VІІ від 16.06.2017 року вказана лікарня була перетворена у Комунальне некомерційне підприємство «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради.

Вказане вище підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 . /л.с. 33-34/

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2018 року т.в.о. головного лікаря КНП «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради Качалка А.В. було винесено наказ № 85 «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 »», у якому зазначено, що у зв`язку з наявністю доповідних зав. відділення № 2, звернень співробітників відділення № 2, керуючись ст. 147-149 КЗпП України, п. 4.4 Посадової інструкції молодшої м/с з догляду за хворими «»Порушення трудової дисципліни і морально-етичних норм», наказано молодшій м/с відділення № 2 ОСОБА_1 винести догану за порушення трудової дисципліни та позбавити її преміальних виплат в розмірі 100% за результатами роботи за 2018 рік. /л.с. 12/

Згідно акту від 21.12.2018 року, ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з наказом № 85 від 21.12.2018 року, тому його було зачитано зав. відділенням № 1 ОСОБА_12. /л.с. 13/

27.12.2018 року т.в.о. головного лікаря КНП «Обласна психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради Качалка А.В. було винесено наказ № 87 «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 »», у якому зазначено, що у зв`язку із наявністю Протоколу засідання КТС від 26.12.2018 року, доповідних зав. відділення № 2, ст м/с відділення № 2 ОСОБА_11., керуючись ст. 147-149 КЗпП України, п. 4.4 Посадової інструкції молодшої м/с з догляду за хворими «Порушення трудової дисципліни і морально-етичних норм», наказано молодшій м/с відділення № 2 ОСОБА_1 винести догану за порушення трудової дисципліни та позбавити її преміальних виплат в розмірі 100% за результатами роботи за 2018 рік. /л.с. 14/

Згідно акту від 27.12.2018 року, ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з наказом № 87 від 27.12.2018 року, тому його було зачитано зав відділенням № 2 ОСОБА_15 /л.с. 15/

Матеріали справи містять і самі доповідні та заяви-прохання щодо застосування до м/м ОСОБА_1 мір дисциплінарного характеру, оскільки вона заважає іншим працівникам виконувати свої функціональні обов`язки постійними зауваженнями, укорами, веде себе зухвало, без субординації.

Згідно протоколу засідання профбюро відділення № 2 КНП «ОПЛ №4» ООР № 26 від 07.12.2018 року, вирішили: у зв`язку з виниклою особливо конфліктною ситуацією між колективом відділення та молодшою медичною сестрою по уходу за хворими ОСОБА_1 , яка призвела до великих ускладнень в роботі та для збереження трудового колективу: звернутись з загальною заявою відділення до зав. відділення ОСОБА_15 для ротації молодшої медичної сестри по уходу за хворими ОСОБА_1 з відділення № 2 з притягненням профкому.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2018 року складено акт «Про відмову порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення КНП «ОПЛ №4» ООР, про відмову ОСОБА_1 ознайомитись з протоколом засідання профбюро відділення № 2 від 07.12.2018 року та дати письмові пояснення з приводу її поведінки по відношенню до співробітників.

Окрім того, 21.12.2018 року було складено Акт про відмову від пропозиції про переведення на будь-яку іншу посаду у відділенні № 2 чи в інших відділеннях в КНП «ОПЛ».

Матеріали справи містять і акти від 21.12.2018 року, від 26.12.2018 року про відмову порушника трудової дисципліни надати письмові пояснення на доповідні.

Згідно доповідних ст. м/с відділення № 1та зав. відділенням №1, молодша медична сестра ОСОБА_1 відмовляється виконувати свої функціональні обов`язки в повному обсязі /убирати приміщення/.

Згідно наказу № 49-ос «Про припинення трудового договору», ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру з догляду за хворими відділення № 1 стаціонару, звільнено з 06.03.2019 року, за невиконання своїх посадових обов`язків, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України. Підстава: наказ № 85 від 21.12.2018 року, № 87 від 27.12.2018 року, акт від 05.03.2019 року, доповідні від 20.02.2019 року, 27.02.2019 року. /л.с. 19/

22.03.2019 року був складений акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ОД 338/1662/АВ та наданий припис про усунення виявлених порушень № ОД 338/1662/АВ від 25.03.2019, у якому зобов`язано усунути порушення ч.3 ст. 184 КЗпП, а саме неправомірного звільнення одиноких матерів, які мають дитину віком до 14 років.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Наказом № 25-з від 20.03.2019 року, скасовано наказ № 49-ос від 05.03.2019 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 , молодшої медичної сестри з догляду за хворими відділення № 1 стаціонару, за невиконання своїх посадових обов`язків, згідно п.3 ст. 40 КЗпП України.

Листом № 273 від 26.03.2019 року КНП «ОПЛ» повідомило головного державного інспектора відділу з питань зайнятості населення та працевлаштування інвалідів Управління з праці про те, що виявлене порушення стосовно молодшої медичної сестри з догляду за хворими ОСОБА_1 усунено, скасований наказ № 49-ос від 05.03.2019 року про припинення трудового договору ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки про доходи м/м сестри з догляду за хворими ОСОБА_1 та згідно листа КНП «ОПЛ №4» № 337 від 12.04.2019 року, на підставі наказу №25-з від 20.03.2019 року,з 06.03.2019 року по 27.03.2019 рік їй здійснено нарахування та виплата заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 3079, 49 грн.

Таким чином, відповідачем з приєднаних до матеріалів відзиву документів підтверджено виконання вимог чинного законодавства у разі незаконного звільнення, що не спростовується і самим позивачем, а тому наказ № 49-ос «Про припинення трудового договору» від 06.03.2019 року, а саме підстави, процедуру та законність його винесення досліджувати в судовому порядку не доцільно, так само як надавати оцінку вимогам про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення суду по справі.

Щодо наказів «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 », суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 3 ч. 1 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ст.139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Хоча в чинному законодавстві відсутнє легальне визначення дисциплінарного проступку (на противагу від злочину та адміністративного проступку), в теорії трудового права дисциплінарний проступок визначається як винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 26.10.95 року, № 15 від 25.05. 98 року, у спорах з приводу порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості.

Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.

У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача.

Зі змісту наказів №85 від 21.12.2018 року та №87 від 27.12.2018 року «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 » не вбачається зазначення конкретно які норми посадової інструкції молодшої медичної сестри з догляду за хворими були порушені працівником, лише є посилання на пункт посадової інструкції про відповідальність молодшої медичної сестри.

Допитані в якості свідків працівники Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 підтвердили складання заяв, доповідних, актів відносно ОСОБА_1 , однак з їх пояснень неможливо встановити, що саме порушила позивач.

У оскаржуваних наказах - підставою для притягнення працівника до відповідальності є доповідні та звернення співробітників, протокол засідання КТС, з яких не можна встановити порушення позивачем обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції м/м, які прямо на неї покладені, тобто чи дійсно наявне винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Придирливе ставлення до інших працівників з боку позивача не вказує на невиконання нею свої посадових обов`язків, та не можливо трактувати як проступок, а докладні у яких вказано про відмову позивача у прибиранні, митті вікон судом до уваги не приймаються, оскільки складені вже після винесення наказів №85 та №87 «Про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 ».

Варто зазначити, що наказ № 87 винесений через шість днів після наказу № 85, за порушення одних і тих самих норм, та як зазначає відповідач, ОСОБА_1 позбавлено премії за 2018 рік, тобто річної премії за підсумком роботи за весь 2018 рік, яка надається працівникам підприємства наприкінці зазначеного періоду, однак неможливо її застосовувати до працівника повторно наказом №87 після винесеного вже 21.12.2018 року наказу № 85.

Казати про подвійне стягнення в даному випадку недоцільно, оскільки премія працівникам в кінці вищенаведеного періоду мала виплачуватись лише один раз, проте винесення повторного аналогічного наказу через шість днів після застосування до працівника дисциплінарного стягнення саме за такий самий проступок, та саме у такому ж виді необґрунтовано.

Таким чином, в межах наданих доказів і встановлених обставин, суд визнає дані накази незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 237 -1 КЗпП України, відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодного доказу нанесення їй моральних страждань незаконним звільненням, оскільки її поновлено на роботі та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, а дисциплінарні стягнення стосувались лише щодо річної премії, однак не вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Більш того, позивачем не надано доказів того, з яких підрахунків вона виходила, визначаючі нанесену їй моральну шкоду саме у розмірі 15000 грн.

За таких обставин, ураховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, із застосуванням норм чинного законодавства до виниклих фактичних правовідносин, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, про скасування наказів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення, а саме в частині скасування наказу № 85 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 21 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 ; скасування наказу № 87 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 27 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити як в необґрунтованих.

Керуючись ст. ст. 3, 139, 147, 149, 235, 237-1 КЗпП, ст. ст. 12, 13, 81, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, про скасування наказів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення - задовольнити частково.

Скасувати наказ № 85 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 21 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 .

Скасувати наказ № 87 т.в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради від 27 грудня 2018 року про притягнення до дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство "Обласна психіатрична лікарня № 4" Одеської обласної ради, , що знаходиться за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Шабська, 67.

Повний текст рішення складений 22 січня 2020 року.

С У Д Д Я :