ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Осаулової Н.А. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області про скасування рішення державного реєстратора та відновлення речового права,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області про скасування рішення державного реєстратора та відновлення речового права.

20.01.2020 року позивачем через канцелярію суду була подана заява про відвід головуючому судді Осауловій Н.А., оскільки, на її думку, існують обставини, що ставлять під сумнів її об`єктивність та неупередженість.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2020 року провадження у справі було зупинено до вирішення питання про відвід головуючого судді Осаулової Н.А..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2020 року заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Осаулової Н.А. була передана на розгляд судді Соловей Г.В.

Згідно ч.7.ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ст. 40, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду заяви обставинам, які стали підставою для заяви про відвід, суд зазначає наступне.

У своїй заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що суддею Осауловою Н.А. було незаконно обмежено її право, передбачене ст. 9 ЦПК України на використання в судовому процесі мови, якою вона володіє, оскільки суд частково задовольнив її заяву, дозволивши їй лише надавати пояснення російською мовою.

За приписами ч. 2,3 ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до положень ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді вказувала на те, що суд відмовив їй у клопотаннях про забезпечення доказів шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи та про зобов`язання надати докази, про огляд доказів за їх місцезнаходженням, не зважаючи на те, що клопотання направлені на отримання доказів, які необхідні для всебічного обґрунтування вимог позовної заяви.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, встановлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника в обґрунтування недовіри до судді зводяться, зокрема, до непогодження з процесуальними діями судді під час розгляду справи.

Згідно до ч.4 ст.39 ЦПК України, лише встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, судом не встановлені обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Осаулової Н.А. при розгляді даної справи. Підстави, які передбачені ст. 36 ЦПК України для відводу судді відсутні, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про відвід судді Осауловій Н.А.

Керуючись ст. 33-40 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Осаулової Н.А. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Фастівської міської ради Київської області про скасування рішення державного реєстратора та відновлення речового права відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Соловей