Справа № 153/1349/19
Провадження № 22-ц/801/258/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуСправа № 153/1349/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Марчук В.С., Матківської М.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №153/1349/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року та на додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року, які ухвалені суддею Дзерин М.М. в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області, повний текст рішення складено 29 листопада 2019 року, повний текст додаткового рішення складено 05 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2016 року (справа №153/308/16-ц), встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнано автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_4 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поділено та визнано право власності на автомобіль по 1/2 частці кожному.

Добровільно відшкодувати грошову компенсацію відповідач не бажає.

Таким чином, позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 83922,08 грн, в порядку розподілу спільного майна, шляхом сплати грошової компенсації вартості 1/2 частки спільного автомобіля майна, який було незаконно відчужено ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 , а також стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн, витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 83922,08 грн, в порядку розподілу спільного майна подружжя, шляхом сплати грошової компенсації вартості Ѕ частки спільного майна у виді автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. В частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн відмовлено.

03 грудня 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 20124,20 грн.

Додатковим рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року, в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував усі фактичні обставини справи, не сприяв повному, об`єктивному розгляду, не надав об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому вважає рішення суду незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 73922,08 грн відмовити.

Крім того, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржив і додаткове рішення, просив його скасувати та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2019 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначив, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, тому просив її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судові рішення відповідають.

Стягуючи з відповідача на користь позивача грошову компенсацію Ѕ частки спірного автомобіля в розмірі 83922,08 грн, суд першої інстанції виходив з того, що ринкова вартість автомобіля складає 167844,16 грн, а не 20000 грн, як зазначено в довідці-рахунку від 01 жовтня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації задоволені в повному обсязі, тому відповідно судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року (справа №153/308/16-ц), встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнано автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_4 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; поділено по Ѕ частці кожному, автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку автомобіля (а.с.7 - 10).

Постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року в частині позову щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 17 листопада 2016 року залишено без змін (а.с.11 - 14).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2018 року, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24 травня 2016 року в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині (а.с.15 - 17).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2016 року, накладено арешт на автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 .

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог територіальний сервісний центр МВС України №8041 про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації відмовлено (а.с.22 - 24).

Згідно висновку експертного дослідження №587 від 02 грудня 2015 року встановлено, що залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, може складати 167844,16 грн (а.с.25 - 27).

Із повідомлення територіального сервісного центру №0541 від 17 червня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що провести будь-які реєстраційні операції щодо автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 , № шассі (рами) НОМЕР_2 неможливо, оскільки вказаний транспортний засіб був перереєстрований на іншого власника 01 жовтня 2015 року в ВРЕР УДАІ-1 в м. Києві (а.с.28).

Згідно реєстраційної картки ТЗ та облікової картки приватного ТЗ АВ2752ВЕ встановлено, що автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, № шассі (рами) НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , перереєстровано на підставі довідки-рахунку на ОСОБА_5 (а.с.30, 31).

З довідки-рахунку серії ААЕ №934973 від 01 жовтня 2015 року вбачається, що автомобіль «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 було продано ОСОБА_2 - (сестрі ) ОСОБА_5 за 20000 грн (а.с.100).

З копії розписки від 05 листопада 2009 року встановлено, що ОСОБА_2 взяв у борг 100000 грн на придбання автомобіля терміном на два роки під п`ять відсотків в ОСОБА_6 (а.с.97).

З копії розписки від 05 квітня 2014 року встановлено, що ОСОБА_2 взяв у борг 60000 грн на придбання та встановлення двигуна, термін один рік під десять відсотків в ОСОБА_5 (а.с.98).

Згідно наряду від 08 квітня 2014 року виданого приватним підприємцем ОСОБА_7 встановлено, що на ремонт автомобіля «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 було витрачено 28600 гривень (а.с.99).

Відповідно до заказу-наряду від 01 жовтня 2015 року виданого приватним підприємцем ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 на ремонт автомобіля «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 , витратила 28600 грн.

З копії висновку експертного дослідження Київського НДЕКЦ від 15 листопада 2019 року №10/3246/17790 встановлено, що номер двигуна НОМЕР_8 , номер рами (шасі) НОМЕР_2 наданого на дослідження транспортного засобу «Renault Midlum» 180, номерний знак НОМЕР_1 , не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтва про реєстрацію ТЗ» серії НОМЕР_7 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

За змістом частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Враховуючи вищезазначені судові рішення, колегія суддів, приходить до висновку, що оскільки за позивачем визнано право власності на 1/2 автомобіля «Renault Midlum», який було відчужено відповідачем, тому вона має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу.

Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості спірного транспортного засобу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір грошової компенсації за належну їй частку в майні, підлягає визначенню виходячи з вартості, що встановлена висновком експерта НДЕКЦ при УМВС у Вінницькій області №587 від 02 грудня 2015 року в розмірі 167844,16 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не приймає для визначення розміру грошової компенсації вартості Ѕ частки спільного сумісного майна, довідку-рахунок серії ААЕ № 934973 від 01 жовтня 2015 року, оскільки відповідачем визнано, що останній не повідомляв позивача про відчуження автомобіля, позивач не викликалась при проведенні його оцінки, та вона з оцінкою транспортного засобу не погоджується, оскільки вважає її явно заниженою ніж у довідці-рахунку. Крім того, спірний автомобіль був відчужений відповідачем без двигуна, як металобрухт.

З копії висновку (акту) з експертної оцінки від 19 листопада 2019 року встановлено, що оцінка проведена на підставі статуту експертом-оцінювачем ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» ОСОБА_8 , вартість транспортного засобу «Renault Midlum» 180, номерний знак НОМЕР_1 станом на 19 листопада 2019 року складає 20000 грн (а.с.125).

Згідно висновку експертного дослідження №587 від 02 грудня 2015 року встановлено, що огляд автомобіля експерт не проводив, а тому визначав вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, станом на 02 грудня 2015 року залишкова вартість автомобіля, може складати 167844,16 грн (а.с.25-27).

Отже в матеріалах справи наявні два висновки спеціалістів щодо вартості автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску.

За замовленням позивачп експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області складений висновок експертного дослідження від 02 грудня 2015 року, згідно з яким ймовірна залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску, може складати 167844,16 грн.

Суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» - також був складений Висновок (Акт) з експертної оцінки від 19 листопада 2019 року, з якого не вбачається хто виступає замовником експертизи, а також для дослідження було надано автомобіль марки «Renault Midlum», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску в технічно несправному стані, ТЗ мав пошкодження двигуна, ходової, потребує капітального ремонту, салон потребує відновлення; Додаткове зниження вартості крім уцінки строку експлуатації та пробігу, був додатковий знос внаслідок дефектів від неналежних умов зберігання та експлуатації. Вартість автомобіля станом на 19 листопада 2019 року становить 20000 грн (а.с.125).

Спір між сторонами виник з 2015 року (з часу відчуження транспортного засобу), що підтверджується вищезазначеними судовими рішеннями (а.с.9-24). Тобто право позивача, як власника Ѕ частки об`єкта спільної сумісної власності автомобіля було порушено в 2015 році. Експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області була визначена залишкова вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, станом на 02 грудня 2015 року (на час виникнення спору), яка складає 167844,16 грн.

Зокрема, оцінювач ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» ОСОБА_8 досліджував 19 листопада 2019 року автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, номер двигуна НОМЕР_8 у технічно несправному стані, ТЗ мав пошкодження двигуна, ходової, потребує капітального ремонту, салон потребує відновлення; Додаткове зниження вартості крім уцінки строку експлуатації та пробігу, був додатковий знос внаслідок дефектів від неналежних умов зберігання та експлуатації. Тобто за 4 роки використання автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 відбувся амортизаційний знос транспортного засобу та встановлені неналежні умов його зберігання та експлуатації.

З висновку експертного дослідження від 15 листопада 2019 року №10/3246/17790 встановлено, що номер двигуна НОМЕР_8 , номер шассі (рами) НОМЕР_2 автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 не змінювалися (а.с.124).

Однак з Реєстраційної картки ТЗ від 01 жовтня 2015 року та з облікової картки приватного ТЗ від 10 листопада 2009 року (дата придбання автомобіля відповідачем) встановлено, що номер двигуна автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 являється інший НОМЕР_4.

Тобто після продажу автомобіля було здійснена заміну двигуна НОМЕР_4 на двигун номер НОМЕР_8 , що підтверджується заказ-нарядом № 1427 від 01 жовтня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується, що висновок експертного дослідження від 15 листопада 2019 року №10/3246/17790 та висновок (акт) з експертної оцінки №003144 від 19 листопада 2019 року є неналежними доказами визначення вартості спірного транспортного засобу.

За таких обставин, стягуючи з відповідача на користь позивача грошову компенсацію Ѕ частки спірного автомобіля в розмірі 83922,08 грн, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ринкова вартість автомобіля складає 167844,16 грн, а не 20000 грн, як зазначено в довідці-рахунку від 01 жовтня 2015 року.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони є безпідставними, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вартість майна, що підлягає поділу визначається згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС у Вінницькій області №587 від 02 грудня 2015 року.

За таких обставин, підлягає залишенню без змін і додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації задоволені в повному обсязі, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишена без задоволення, тому відповідно судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2019 року та додаткове рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2019 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Марчук В.С.

Матківська М.В.