Справа № 472/46/20
Провадження №2/472/137/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Чаричанського П.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій він просить накласти арешт на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: легковий автомобіль ВАЗ 21103,2002 р. випуску, р.н. НОМЕР_1 ; спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF, 1996 р. випуску, р.н. НОМЕР_2 ; загальний напівпричіп бортовий SCHWARZMULLER, 1995 р. випуску, р.н. НОМЕР_3 .

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи не уможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, так як відповідач на протязі розгляду справи може здійснити дії щодо відчуження вказаного майна, що призведе до відсутності майна за рахунок якого можливе буде виконання судового рішення, вразі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Основний принцип забезпечення позову полягає в застосуванні цих заходів пропорційно визначеній легітимній меті, сумірній із заявленими позивачем вимогами. Пропорційність застосування заходів забезпечення позову полягає в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача та третіх осіб.

При встановленні зазначеної відповідності слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості суб`єкта господарювання користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. (п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).

Позивач просить накласти арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач, бортовий напівпричіп, вказані транспортні засоби є тими засобами, які використовуються у господарській (підприємницькій) діяльності, і саме арешт вказаних засобів може перешкодити у господарській діяльності і спричинити негативні наслідки для відповідача чи третіх осіб.

Виходячи з наведеного в задоволені заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби слід відмовити

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача звернутися з заявою до суду про забезпечення позову іншого виду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП.О. Чаричанський