23.01.2020 ЄУН № 337/3773/19
Провадження № 2/337/118/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В заяві вказала, що з 22.08.2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини з відповідачем припинені у травні 2018 року, у теперішній час спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Ухвалою від 20.09.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою від 28.10.2019 року підготовче провадження закрито, сторонам наданий один місяць для примирення, справа призначена до судового розгляду на 29.11.2019 року.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року сторонам було надано строк для примирення, яке станом на день розгляду справи судом, не відбулося.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення не відбулося, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився двічі, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом у розписці отриманої у суді та поштовому повідомленні (а.с. 23, 28).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню виходячи з наступного.

Стаття 68 Конституції України зобов`язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , 22.08.2014 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Сумісне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом.

За змістом ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Положенням ч.1 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

У визначений ухвалою суду від 28.10.2019 року строк для примирення, примирення між подружжям не відбулося.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи, що шлюбні відносини сторони припинили, сумісного господарства не ведуть, позивачка не бажає зберегти шлюб та сім`ю та наполягає на розірванні шлюбу, у наданий судом строк для примирення, сторони не примирилися, суд вважає за можливе позов задовольнити, шлюб розірвати, відповідно до ст.110, 112 СК України.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе позов задовольнити, шлюб розірвати, що не протиречить ст.110, 112 СК України.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України; ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 22 серпня 2014 року Міським відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 957.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржено в Запорізькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик