Справа № 195/1900/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

09.12.2020 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В. за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ждан Анатолій Олександрович» про розірвання договорів оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача Фермерського господарства «Ждан Анатолій Олександрович» про розірвання договорів оренди землі.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що їй належить на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 6.368 га з кадастровим номером :01:005:0419, яка розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та земельна ділянка загальною площею 3.1784 га з кадастровим номером :01:005:0420, яка розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві згідно договорів оренди землі від 01.03.2015 року, які зареєстровані 14.04.2015 року за № НВ-015 та № НВ-015.

Обидва договори були укладені терміном на 5 років

У зв`язку з закінченнями строку договорів просить суд, розірвати договори оренди землі, укладені між нею та відповідачем Фермерським господарством «Ждан Анатолій Олександрович»

Відповідно ч. 5 ст. 278 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України,зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимогст. 274 ЦПК Українисправа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно дост. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України позови, до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідност. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :01:005:0419 та :01:005:0420 площею 6.368 га, 3.1784 га, які розташовані на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 090667, ДП № 089667.

Відповідно до договорів оренди землі від 01.03.2015 року позивач ОСОБА_2 передала в оренду земельні ділянки Фермерського господарства «Ждан Анатолій Олександрович» терміном на 5 років, що зокрема підтверджується актами приймання-передачі земельних ділянок по договорам оренди.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з орендою землі, зокрема, положень ЦК України, дає підстави зробити висновок, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ждан Анатолій Олександрович» про розірвання договорів оренди землі, оскільки позивач просить розірвати договори оренди землі, укладені між позивачем та відповідачем 01.03.2015 року, які зареєстровані 14.04.2015 року за № НВ-015 та № НВ-015.

Проте суд зауважує на тому, що номера договорів, які вказує позивач та просить їх розірвати, а саме № НВ-015 та № НВ-015, що зареєстровані 14.04.2015 року не відповідають дійсності та незнайшли підтвердження матеріалами справи, оскільки вищевказані номера, це номера витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що сформовані 14.04.2015 року по заяві позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , ІПН. НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) до Фермерського господарства «Ждан Анатолій Олександрович» () про розірвання договорів оренди землі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: М. В. Омеко