ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1160/13-ц
номер провадження 6/695/8/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю:

секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви акціонерного товариства «Кристалбанк» про забезпечення виконання рішення суду по справі №695/1160/13-ц, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява акціонерного товариства «Кристалбанк» про забезпечення виконання рішення суду по справі №695/1160/13-ц.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2014 року по справі №695/1160/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 за участю третьої особи ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по кредиту ОСОБА_2 в сумі 77202,12 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2017 року задоволено заяву ПАТ «Кристалбанк» та замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ПАТ «Кристалбанк» по виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів №695/1160/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заявник наполягає, що отримавши відповідні права стягувача по даній справі він ними не може скористатися, оскільки боржник ОСОБА_1 без згоди банку надав третім особам предмет іпотеки для користування, на підставі чого була здійснена державна реєстрація місця проживання осіб, в тому числі неповнолітніх, що не дає можливості заявнику звернути стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, вважаючи свої права порушеними, заявник звернувся до суду із даною заявою, якою просив суд заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо передання квартири АДРЕСА_1 , третім особам. А також заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 користуватися вказаною квартирою та зобов`язати ОСОБА_3 зняти з реєстрації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Для розгляду матеріалів справи представник акціонерного товариства «Кристалбанк» не з`явився, однак звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав.

Від представника служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області до суду надійшло письмове пояснення, відповідно до якого представник останньої проти задоволення вказаного клопотання заперечував, оскільки задоволення останнього вплине на права та законні інтереси неповнолітніх.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи вказане, а також відсутність у нормах ЦПК України обов`язкової участі сторін при розгляді матеріалів вказаного роду заяв, суд вважає за можливе розгляд справи здійснити за відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши вказану заяву акціонерного товариства «Кристалбанк» про забезпечення виконання рішення суду по справі №695/1160/13-ц суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Заявник звернувся до суду із вказаною заяво в порядку, визначеному нормами ст. 431 ЦПК України.

Так ч. 6 ст. 431 ЦПК України визначено, що за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Мотивуючи своє клопотання заявник посилається на те, що боржник ОСОБА_1 на власний розсуд надав дозвіл на реєстрацію у вказаній вище квартирі ОСОБА_3 , 1989 р.н., а також неповнолітнім ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2010 р.н. та ОСОБА_6 2013 р.н., тим самим обмежив права стягувача на звернення стягнення на вказану квартиру, а тому заявник просить вжити зазначені вище заходи, як забезпечення виконання рішення суду.

За виконавчим провадженням ВП №52287764 відносно ОСОБА_1 14.11.2017 року виконавчий документ повернутий стягувачу у зв`язку з тим, що у квартирі, яка належить боржнику зареєстровані неповнолітні діти.

Таким чином вбачається, що виконавче провадження по виконанню вказаного рішення суду на час розгляду заяви АТ «Кристалбанк» не здійснюється.

Окрім того суд зважає і на те, що заявник просить суд заборонити ОСОБА_3 , 1989 р.н., а також неповнолітнім ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2010 р.н. та ОСОБА_6 2013 р.н. користуватися вказаною квартирою та зобов`язати ОСОБА_3 зняти з реєстрації неповнолітніх ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2010 р.н. та ОСОБА_6 2013 р.н..

Разом із тим вказані особи не є сторонами по справі, а тому підстави їх користування вказаною квартирою ще належить з`ясувати у порядку встановленому нормами чинного законодавства.

Суд зважає, що норми на які посилається заявник не передбачають можливості зобов`язати сторонніх осіб вчинити дії, від яких у цих осіб виникнуть чи зміняться відповідні права та обов`язки. Тобто, а ні нормами ст. 431, а ні нормами ст.. 150 ЦПК України до яких відсилає ч. 6 ст. 431 ЦПК України не передбачають такого виду забезпечення як позову так і виконання судового рішення як зобов`язання сторонньої особи, яка не бере участі у справі у знятті з реєстрації місця свого проживання, тим більше місця проживання неповнолітніх осіб.

У даному випадку, якщо особа вважає свої права порушеними, вона має звернутися до суду у порядку визначеному нормами ЦПК України із позовом для захисту своїх прав.

Також суд зважає на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, які повноваження має ОСОБА_3 відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , 2008 р.н., ОСОБА_5 , 2010 р.н. та ОСОБА_6 2013 р.н., тобто чи вона є їх матір`ю, законним опікуном, тощо.

Таким чином заявником взагалі ніяк не аргументовано, чому саме ОСОБА_3 , повинна бути зобов`язана вчинити дії із зняття з реєстрації неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .

Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Законом України «Про іпотеку» іпотекодавцю за своїм місцем реєстрації проживання, не заборонено реєструвати в іпотечному житлі дітей.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Крім того, із умов наданого заявником іпотечного договору не вбачається наявність в ньому застереження щодо неможливості реєстрації малолітніх дітей без згоди іпотекодержателя.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення (припинення) права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»),

Згідно із ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Верховний Суд в постанові від 16.01.2019 року у справі №570/838/18 дійшов наступного правового висновку, відповідно до якого вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм статей 71, 72, 116, 156 ЖК України або статей 405, 406 ЦК України.

Обставини, на які посилається заявник, не є передбаченими законом підставами для визнання неповнолітньої дитини такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тому висновок заявника про необхідність зобов`язання особи знятися із реєстрації місця проживання та зняти неповнолітніх із зареєстрованого місця проживання в порядку забезпечення виконання судового рішення є необґрунтованим.

Доводи заявника про те, що факт реєстрації іпотекодавцем неповнолітніх дітей є доказом порушення права іпотекодержателя на реалізацію предмета іпотеки, оскільки виконавець позбавлений можливості реалізувати нерухоме майно, не заслуговують на увагу, оскільки діти не є власниками приміщення, що перебуває в іпотеці, а лише, в силу закону, що не може бути обмежене жодним договором, мають право користування спірним жилим приміщенням як члени сім`ї власника, тому підстави вважати, що права заявника щодо звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок реєстрації дітей в спірному приміщенні, відсутні.

Отже, судом встановлено, що на час звернення заявника із вказаною заявою виконавчі дії по виконанню судового рішення не здійснюються, виконавче провадження закрито, а матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 перешкод в передачі квартири.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

А тому, як вбачається із зазначеного вище, заявник невірно обрав спосіб захисту своїх прав у зв`язку із чим вказана заява задоволенню не підлягає.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи заявника, суд вважає, що у задоволенні вимог заявника слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 431, 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Кристалбанк» про забезпечення виконання рішення суду по справі №695/1160/13-ц відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.