пр. № 2-п/759/14/20
ун. № 759/7124/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків та перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із завою про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, мотивуючи її тим, що вказане рішення було прийнято за його відсутності та без урахування його добровільного виконання батьківських обов"язків по утриманню дитини. Також було заявлено і про поновлення процесуальних строків на подання вказаної заяви про перегляд заочного рішення від 12 вересня 2016 року, обгрунтовану яку тим, що про існування такого рішення суду ОСОБА_1 стало відомо тільки згідно виконавчого провадження по виконанню цього ріщення суду. Оскільки, вказане заочне рішення суду було отримано стороною відповідача лише 07.11.2019 року, тому вважає що такі процесуальні строки пропущені з поважних причин, а тому мають бути поновлені судом.

ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглядати подану заяву про перегляд заочного рішення без ОСОБА_3 , на підставі наявних доказів.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву як про поновлення процесуальних строків на подання заяви про перегляд заочного рішення та як і саму заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року підтримав, просив задовольнити з підстав у ній зазначених. Додатково суду пояснив, що саме по собі рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів негативно характеризує його, оскільки він добровільно перераховує ОСОБА_3 кошти на утримання дитини. Зазначив і те, що на підставі наданих суду квитанцій оплати державний виконавець зробив перерахунок заборгованості по аліментах, тобто такі проплати враховані при нарахуванні аліментів.

Дослідивши заяву про поновлення процесуальних строків та перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню, зокрема в частині поновлення ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, тоді як в частині самого перегляду заочного рішення не підлягє до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що 12.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, було постановлено заочне рішення, тобто без участі відповідача.

Згідно вказаних матеріалів вбачається, що представник відповідача ОСОБА_1 отримав вказане рішення суду лише 07.11.2019 року того ж 07.11.2019 року подав суду вказану заяву про поновлення процесуальних строків та перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року, що відповідає ч.3 ст. 284 ЦПК України. Відомостей про отримання раніше відповідачем чи його представником вказаного рішення суду чи відповідно судових повідомлень немає, у зв"язку з чим заяву представника відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення слід задовольнити, відповідний процесуальний строк поновити.

Щодо заяви в частині перегляду заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року слід зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно ч. 7 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник. В попередній редакціі вказаної норми заочне рішення підлягало скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, під час розгляду вказаної заяви встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання їх спільної доньки у розмірі 1 000 грн. щомісяця до повноліття дитини. Тоді як, стороною відповідача не вказано на докази, їх суду не надано, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, як то зазначено в ст. 288 ЦПК України. Посилання на добровільне виконання відповідачем батьківських обов"язків по матеріальному утриманню дитини не є підставою для скасування рішення суду про стягнення аліментів, зокрема і тоді коли присуджений розмір аліментів у розмірі 1 000 грн. не заперечується відповідачем. В даному випадку суд зважає на те, що подача такого позову є правом особи задля врегулювання питання матеріального забезпечення дитини у визначеному розмірі та сталій формі. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року у вказаній справі відсутні, а тому заява не підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 120, 127, 228-232 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 12 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 12 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала в частині поновлення процесуальних строків може бути оскаржена (ч.8 ст. 127 ЦПК України) до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Повний текст рішення виготовлено 22.01.2020 року.

Суддя Коваль О.А.