Номер справи 623/3624/20
Номер провадження 2/623/1035/2020
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Одарюк М.П.

за участю секретаря судового засідання: Костенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу № 623/3624/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

Позивач у жовтні 2020 р. звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є її батьком. На даний час вона є студенткою Харківського національного медичного університету, стоматологічний факультет Харківського національного університету, денна форма навчання, за спеціальністю - стоматологія, термін навчання 5 років та їй потрібні кошти для сплати проїзду до місця навчання, проживання, одяг харчування, підручники. Мати не може в повній мірі утримувати позивача, власних джерел доходу вона не має та не має можливості працевлаштуватися у зв`язку з навчання на денній формі, а тому вона змушена звернутися до суду , щоб і батько приймав участь в наданні йому матеріальних коштів на утримання на період навчання

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 листопада 2020року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідачу надано встановлений законом строк, який не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для відзиву на позовну заяву (а.с. 25).

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 24 листопада 2020 року, що підтверджується копією поштового повідомлення. Строк подання відзиву на позовну заяву сплив 09 грудня 2020 року. Згідно штампу « Укрпошти» на конверті відповідач подав відзив на позовну заяву 10 грудня 2020 року, зі спливом строку на його подання.

Частинами 1,2 статті 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною сім статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст. 178 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне вирішити справу за наявними матеріалами, без врахування наданого за межами строку, встановленого ухвалою суду, відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.5).

ОСОБА_1 є повнолітньою та навчається у Харківському національному медичному університеті на 4 курсі стоматологічного факультету, термін навчання 5 років, форма фінансування за контрактом ( а.с.3).

Згідно п.1.1 договору № 190981 від 03.02.2020 року строк навчання становить 2 роки 5 місяців (а.с.20-21).

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.4).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються: за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Разом з тим, ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За відсутності доказів суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в період навчання, відповідні твердження сторони ґрунтуються виключно на її припущеннях щодо цього.

Відповідно до ст. ст. 12, 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи відсутність доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в період навчання, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк