У х в а л а

17 січня 2020 року

м. Київ

справа № 639/1751/16-ц

провадження № 61-19891 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за заповітом та витребування майна із чужого незаконного володіння,

В с т а н о в и в:

04 листопада 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 11 листопада 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 11 грудня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 29 листопада 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М. від 11 листопада 2019 року, до 02 січня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаних вище ухвал, у встановлений суддею строк, ОСОБА_1 надіслала матеріали на усунення недоліків.

Дослідивши касаційну скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Як убачається із змісту матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року.

Постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року залишено без задоволення, а оскаржувані рішення залишено без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до підпункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи, що касаційнаскарга ОСОБА_1 вже була предметом касаційного перегляду і постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року її касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року залишено без задоволення, у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вказані судові рішення слід відмовити.

Разом із цим, як вбачається із матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 також оскаржує постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року з підстав, визначених у пункті 7 частини першої статті 409 ЦПК України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Однак, зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони є виключно її суб`єктивними судженнями та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, і належних обґрунтувань та доказів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження на рішення суду касаційної інстанції заявником не наведено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

ОСОБА_1 11 січня 2020 року надіслала засобами електронного зв`язку, а 16 січня 2020 року - засобами поштового зв`язку, до суду клопотання про зупинення дії рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та постанови Верховного Суду від 25 вересня 2019 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України питання про зупинення дії оскаржуваного рішення (ухвали) суду вирішується Верховним Судом за наявності відповідного клопотання в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Однак, оскільки судом відмолено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, а тому відповідно відсутні підстави для задоволення даних клопотань заявника.

На підставі наведеного, керуючись статтею 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2017 року та постанову Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - П`ята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину квартири у порядку спадкування за заповітом та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко