УХВАЛА

10 грудня 2020 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю

представника скаржника Оспанова Р.О.,

представника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Адашинського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу ОСОБА_1 , яка діє через свого представника ОСОБА_2 , державний орган, чиї дії оскаржуються Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) на дії державного виконавця, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Оспанова Романа Олеговича звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо відмови у звільненні належного ОСОБА_1 майна з-під арешту та зобов`язання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт з майна, належного ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 46139995 від 21.01.2015 року.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Оспанов Р.О. скаргу підтримав, з підстав викладених у скарзі, просив суд задоволити.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Адашинський М.С. не заперечив проти задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що скаржником при перевірці реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру заборон відчуження нерухомого майна було виявлено, що 22.01.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Скринським М.Ю. накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Скаржником було надіслано заяву на ім`я начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), з проханням звільнити належне ОСОБА_1 майно з-під арешту, у зв`язку з відсутністю будь-яких непогашених зобов`язань.

З оглянутої в судовому засіданні відповіді Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) № 187433 від 02.12.2020 року слідує наступне.

На виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по якому державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: ВП № 46139995 з примусового виконання виконавчого листа № 569/68/14-ц виданого 20.10.2014 року Рівненським міським судом про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору в сумі 871312,21 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн.

Вищевказане виконавче провадження 30.06.2015 року повернуте на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону втратила чинність 05.01.2017).

Згідно рішення у справі № 569/68/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно судом встановлено, що 16.05.2008 року між АКБ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1701/0508/71- 081, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 95 000 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом, зі строком повернення до 15.05.2038 року.

Відповідно до укладеного Договору поруки: № 1701/0508/71/081-Р-1 від 11.05.2011 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 . Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 1701/0508/71/081 від 16.05.2008 року.

Згідно договору від 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, таким чином ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора та відповідно всіх процесуальних прав та обов`язків нового кредитора.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 235166205 від 02.12.2020 року до Державного реєстру іпотек до 01.01.2013 року внесено відомості за реєстраційним номером іпотеки: 7195820 від 16.05.2008 року по іпотечному договору №1701/0508/71-081-Z-1. Вищевказана іпотека припинена 21.10.2020 року. Таким чином, основне кредитне зобов`язання виконане в повному обсязі.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що будь-які судові справи з приводу стягнення на предмет іпотеки відсутні, позасудові способи стягнення на предмет іпотеки не проводилися, стягнення на нерухомість через державну виконавчу службу відсутні. Власник об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_1 відсутня в реєстрі боржників, що свідчить про відсутність будь-яких виконавчих проваджень.

Згідно, п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби та п. 9.8. порядку роботи з документика в органах державної виконавчої служби строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню.

З вказаного слідує, що з моменту повернення виконавчого документу без виконанням саме: ВП № 46139995 з примусового виконання виконавчого листа № 569/68/14-ц виданого 20.10.2014 Рівненським міським судом про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору, пройшло понад 3 роки.

В судовому засіданні представником Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Адашинським М.С. підтверджено, що отримати копії матеріалів виконавчого провадження не можливо, оскільки вони знищені.

Згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, Чинній на день винесення постанови від 30.06.2015 року) виконавчий документ, на підставі якою відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 50 Закону Україні "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день винесення постанови від 30.06.2015 року), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Так, передбачені ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" обставин, існування яких є виключенням для зняття арешту, накладеного на майно боржника, відсутні.

Крім того, у відповіді від 08.12.2020 року вих. № 187433 Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) зазначив, що у ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавчепровадження" містить перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на день винесення постанови від 30.06.2015 року) державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Норма статті 41 Конституції України, положення якої кореспондуються із положеннями ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст.319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права володіння та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України),

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день винесення постанови про арешт майна боржника від 21.01.2015 року) копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Із зазначеної норми Закону слідує, що при винесенні постанови про припинення чинності арешту майна боржника державний виконавець зобов`язаний надіслати органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження копію відповідної постанови.

Невиконання державним виконавцем свого обов`язку щодо припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, безумовно порушує права скаржника щодо реального здійснення належних йому прав по розпорядженню належним йому майном.

Згідно положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України ст.ст. 447 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 , яка діє через свого представника ОСОБА_2 , державний орган, чиї дії оскаржуються Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) на дії державного виконавця- задоволити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо відмови у звільненні належного ОСОБА_1 майна з-під арешту.

Зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знятти арешт з майна, належного ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 46139995 від 21.01.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Суддя Н.Г. Кучина