Справа №461/9940/19
08 грудня 2020 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова
головуючого судді Радченка В.Є.
при секретарі Степанюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий)адвоката Тимошука Василя Євгеновича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, -
23 листопада 2020 року Галицьким районним судом м. Львова розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тимошук В.Є. звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались, на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву щодо стягнення на користь відповідача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, приходить до наступного висновку.
Пунктом 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів) рахунків тощо.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторони зробили про це відповідну заяву.
Після ухвалення рішення суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тимошука В.Є. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
До матеріалів справи долучено договір-доручення №02-09/2020 про надання правової допомоги, додаток №1 до договору-доручення про надання правової допомоги №02-09/2020, акт надання послуг №1 від 10 жовтня 2020року, акт надання послуг №2 від 23.11.2020 року, меморіальний-ордер №73287201.1 від 03.09.2020 року, платіжне доручення №5940987 від 12.11.2020 року.
Як вбачається з меморіального ордеру №73287201.1 від 03 вересня 2020 року, виданий Західним ГРУ АТ КБ «Приватбанк» та платіжним дорученням №5940987 від 12.11.2020 року, виданим АТ КБ «Приватбанк», Лозінським О.В. в повному обсязі оплачено надані послуги згідно наданих актів надання послуг №1 від 10.10.2020 та №2 від 23.11.2020 на загальну суму 6000 грн.
В заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу розписані фактично понесені ОСОБА_1 у даній справі наступні витрати на правничу допомогу адвоката:
-вивчення справи, формулювання правової позиції та підготовка відзиву на позовну заяву 2000 гривень;
-участь в одному судовому засіданні 1000 гривень;
-підготовка інших процесуальних документів та вчинення інших дій, пов`язаних з представництвом клієнта у справі 500 гривень за одну годину роботи адвоката;
Суд приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та частиною виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), саме в:
-вивчення справи, формулювання правової позиції та підготовка відзиву на позовну заяву 2000 гривень;
-участь в двох судових засіданнях (09.09.2020 року та 05.11.2020 року) 2000 гривень;
В частині витрат на професійну правничу допомогу щодо підготовки інших документів та вчинення інших дій, пов`язаних з представництвом клієнта у справі 500 гривень за одну годину роботи адвоката, заявником документально не підтверджено. У зв`язку з цим суд відмовляє в задоволенні цієї частини витрат.
Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки представник відповідача звернувся з даною заявою про стягнення судових витрат та у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкодивідмовлено, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень, що відповідає критерію розумності їхнього розміру та є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Тому заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тимошука В.Є. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 13, 76 81, 133, 141, 247, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий)адвоката Тимошука Василя Євгеновича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий) документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень .
Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко