Справа № 212/9668/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Чорного І.Я.,

з участю секретаря судового засідання: Поперечної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоров`я на виробництві, -

в с т а н о в и в:

15 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоров`я на виробництві.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Позивач, у встановлений судом в ухвалі про продовження строку для подачі відповіді на відзив, скористався своїм правом та направив на адресу суду відповідь на відзив.

Відповідач скористався своїм правом та направив на адресу суду заперечення на відповідь на відзив.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом позивач ОСОБА_1 з 31.05.1990 року по 04.06.1990 року та з 25.06.1992 року по 30.09 1995 року працював підземним машиністом навантажувальної машини ш. «Родіна» ВО «Кривбасруда», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 16.05.2019 року, протокол №823, позивачу встановлені професійні захворювання - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з вираженою полірадикулойропатією (L3-S1, C4-C7) вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, остеоартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей.

Відповідно до довідок МСЕК від 07.10.2019 року серія 12 ААА № 054914 та серії 12 ААА № 17515 позивачу первинно встановлено стійку втрату працездатності в розмірі 60%, з яких 50% - вібраційна хвороба, 10 % - ХОЗЛ та 3 група інвалідності з 23.09.2019 року з переоглядом 01.09.2020 року. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця в умовах вібрації, виробничого пилу.

27 червня 2019 року на підприємстві ПрАТ «Суха Балка», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача - вібраційна хвороба, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4.

В п. 16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених параметрів загальної вібрації та аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 16.05.2019 №823 підставою для встановлення професійних захворювань, також послужив профмаршрут: 31.05.1990-04.06.1990, 25.02.1992-30.09.1995 підземний машиніст навантажувальної машини - шахта «Родіна», ВО «Кривбасруда»; 03.01.2006-24.05.2013 машиніст підземної установки - шахта ім..Фрунзе, ВАТ «Суха Балка».

В п. 17 Акту зазначено, що причиною виникнення професійних захворювань вказано: показник загальної вібрації, що перевищує норму, пил з вмістом вільного діоксину кремнію в повітрі робочої зони, що перевищує ГДК.

Згідно з Інформаційною довідкою про умови праці від 21.01.2019 року № 57/4.6-11, умови праці позивача на посаді машиніст навантажувальної машини, за період роботи з 31.05.1990 року по 04.06.1990 року, з 25.06.1992 року по 30.09.1995 року, підпадають під шкідливі. В зв`язку з відсутністю в зазначений період лабораторних досліджень на робочому місці підземного машиніста навантажувальної машини шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», застосовується карта умов праці від 1995 року проведена на робочому місці машиніста навантажувальної машини по шахті «Ювілейна» РУ «Суха Балка», як аналогічне робоче місце.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Оцінюючи позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення обов`язку з відшкодування шкоди на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», так як позивач отримав професійне захворювання з вини ПрАТ «Суха Балка», суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Так позивач працював на ПАТ «Кривбасзалізрудком» у шкідливих умовах підземним машиністом навантажувальної машини ш. «Родіна» ВО «Кривбасруда» з 31.05.1990 року по 04.06.1990 року та з 25.06.1992 року по 30.09 1995 року.

Виходячи з п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27.06.2019 року, причиною виникнення професійного захворювання позивача, в тому числі, послужив зазначений профмаршрут на ш. «Родіна» ВО «Кривбасруда».

Таким чином, той факт, що позивач підпадав під вплив шкідливих факторів під час роботи на ПАТ «Кривбасзалізрудком» також став чинником, що спровокував виникнення в нього в подальшому професійного захворювання.

Позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки вже є рішення суду про стягнення на користь позивача моральної шкоди з ПрАТ «Суха Балка», на думку суду не є підтвердженням того, що захворювання позивача спричинено тільки роботою на даному підприємстві.

Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійних захворювань та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 60 %, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, він змушений постійно проходити лікування, які не дають покращення в стані здоров`я. Крім того, відчуває постійний біль та обмеження об`єму рухів в шийному відділенні хребта з віддачею в шийно-комірницеві ділянку і руки, різкій біль в шийному відділі хребта, який супроводжується затерпанням рук, хиткістю та подвоєнням в очах, запаморочення при зміні положення тулуба, частий біль в попереково-крижовому відділі хребта з віддачею в праву ногу, загальну слабкість, втомлюваність, утруднену ходу, біль і обмеження рухів в суглобах, скутість рухів в суглобах кистей при охолодженні, підвищення артеріального тиску, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель із харкотінням, головний біль.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує час роботи позивача на підприємстві відповідача в шкідливих умовах, характер отриманих професійних захворювань, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, встановлену ІІІ групу інвалідності, тяжкість вимушених змін її життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 35000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.4,5,13,19,76-81,89,133,141,258-259,263-265,279,354 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоров`я на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», місце знаходження юридичної особи: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1а, код ЄРДПОУ 00191307.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 21.01.2020 року.

Суддя: І. Я. Чорний