Справа № 500/5741/19
Провадження № 2/946/855/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою:АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №480302, виданий 04.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-03-303).

Свої вимоги, позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Заповіту на вищевказане майно спадкодавець не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги являються: дочка ОСОБА_1 , онука ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 . Позивач прийняла спадщину шляхом проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Відповідачі разом із спадкодавцем не проживали та у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини не звертались. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №480302, виданого 04.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-03-303.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.11.2006 року (а.с. 5), ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить, зокрема, земельна ділянка площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

- дочка ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії

НОМЕР_2 (а.с. 13) та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 14), згідно якого ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 »;

- онука ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14.06.1999 року (а.с. 16), свідоцтвом про народження (а.с. 61), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 60);

- онука ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14.06.1999 року (а.с. 16), свідоцтвом про народження (а.с. 67) та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 62);

- онука ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 17) та свідоцтвом про народження (а.с. 18).

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернулись, та на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №441/02-14 від 21.05.2019 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і заява не була подана.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою:АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

- земельну ділянку площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №480302, виданий 04.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-03-303).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар