Справа № 185/5171/19
Провадження № 2/185/477/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А.,

позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника позивача адвоката Маньковського В.П.,

представника відповідачів адвоката Мисечко К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Друга Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

встановив:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Богуславської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в три місяці з моменту набрання чинності судовим рішенням.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богуславської сільської ради. З січня 2019 року у позивача почались погіршення із станом здоров`ям, а саме постійний головний біль, запаморочення, тяжкість в області серця, у зв`язку з чим вона була обмежена в рухах, потребувала спокою, постійного прийому лікарських засобів, лікарського нагляду, виключення навантаження. Позивач є юридично необізнаною та вважала, що може в будь-який час реалізувати свої спадкові права, оскільки спадкодавець за своє життя завжди проживала з нею. Однак, 20.05.2019 року позивач отримала лист від Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 14.05.2019 року № 816/02-14, яким було повідомлено про те, що мати позивача залишила заповіт, посвідчений 28.07.1984 року, за яким остання заповіла позивачу усе своє майно. 23.05.2019 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами позивача, які повідомили їй, що її не включено до заповіту, а усе майно спадкодавець заповідала саме їм. У зв`язку із зазначеним, позивач змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення, які відповідають змісту позовних вимог, а також пояснили, що до отримання листа від нотаріуса у травні 2019 року позивач не знала про існування заповіту на її ім`я та вважала, що їй нічого не заповідалося.

Представник відповідача Богуславської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог, покладався на рішення суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі своїм представником адвокатом Мисечко К.О. заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у повному обсязі. Згідно відзиву на позов, поданого 30.07.2019 року відповідачем ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_5 не перебувала у постільному режимі, хвороби у позові не були підставою для того, щоб не реалізовувати свої спадкові права, адже вони жодним чином не обмежували її дієздатність. Разом з цим, судом не можуть бути визнані поважними причини такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як: юридична необізнаність, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили суду, що вперше про заповіт на ім`я позивача дізналися у нотаріуса в травні 2019 року.

Представник третьої особи Другої павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої слухання справи просив провести без його участі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 , проживаючий в АДРЕСА_1 , показав, що позивач ОСОБА_1 продавала молоко, ходила по сусідам, про заповіт нічого не чув, ніколи про це не говорили.

Свідок ОСОБА_7 , у судовому засіданні показала, що позивач є її матір`ю, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 її тітками. З матір`ю у неї гарні відносини, з тітками нейтральні. Її бабуся ОСОБА_4 померла в листопаді 2018 року. Всі вважали, що позивач не має права на спадщину. Про заповіт, свідок та її матір не знали до отримання листа від нотаріальної контори.

Свідок ОСОБА_8 , проживаюча в АДРЕСА_2 , показала, що знає позивача та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Їх померла мати ОСОБА_4 за життя нічого про заповіт їй не казала.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши всі обставини справи, зіставивши в цілому та кожну окремо, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2018 року виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Відповідно до копії дублікату свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 31 грудня 20 Фрунзенським міським відділом ЗАГС, позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії спадкової справи, листом від 14.05.2019 року № 816/02-14 Другою павлоградською державною нотаріальною конторою ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомлено позивача про те, що ОСОБА_4 після смерті залишила заповіт, посвідчений 28 липня 1984 року державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Білоножко А.Г., за реєстровим № 3125, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу. Також у листі роз`яснювався порядок подання заяви про прийняття спадщини та вирішення питання про поновлення строку для прийняття спадщини.

23 травня 2019 року позивач звернулася до Другої павлоградської держнотконтори з письмовою заявою з проханням видати спадщину після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою від 23.05.2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , щодо всього її спадкового майна, у зв`язку з тим, що пропущений строк для прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не приймає доводи позивача про те, що вона, в силу своєї юридичної необізнаності та поганого самопочуття не мала можливості звернутися до нотаріуса вчасно, оскільки сам фат юридичної необізнаності на думку суду не може бути поважною причиною для задоволення позову, а факт неможливості звернення до нотаріуса у зв`язку з хворобою, не підтверджується на весь період протягом шести місяців.

У рішенні від 26 вересня 2019 року по справі № 565/1145/17 Верховний Суд дійшов висновку, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

На підставі поданих доказів, показів обох сторін та свідків, суд приходить до висновку що позивач ОСОБА_1 дізналася про наявність заповіту, складеного за життя її матір`ю ОСОБА_4 , лише у травні 2019 року, тобто вже після закінчення шестимісячного терміну, та у найкоротшій строк (декілька днів) звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Отже, позивач, які тільки дізналася про наявність складеного на її ім`я заповіту, одразу звернулася з відповідною заявою до нотаріуса.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Надана на вимогу суду копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 не містить відомостей про своєчасне повідомлення позивача про відкриття спадщини або наявність заповіту. З копії спадкової справи також вбачається, що лист на адресу позивача "Щодо спадкування" нотаріусом було направлено вже після закінчення шестимісячного строку - 14.05.2019 за №816/02-14.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони та допитані свідки суду пояснили про необізнаність про наявність заповіту, те, що лист на адресу позивача про наявність заповіту було надіслано нотаріусом вже після спливу шестимісячного строку, складні відносини між сторонами, те, що позивач звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини у найкоротшій строк після отримання листа нотаріуса, у сукупності свідчить про наявність поважних причин за яких позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, а тому суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Проте, суд вважає, що позивачем не доведено суду необхідності визначення такого тривалого строку - три місяці, а тому визначення строку тривалістю один місяць буде достатньо для того, щоб звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Отже, позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Богуславської сільської ради , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Друга Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 січня 2020 року.

Суддя М. М. Перекопський