ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 641/3853/16-ц

провадження № 22-ц/818/5006/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач : ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО - МЕДСЕРВІС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО - МЕДСЕРВІС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року, постановлену у складі судді Колодяжною І.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року задоволено заяву представника відповідача про поворот виконання рішення.

Здійснено поворот виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО -МЕДСЕРВІС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 34 869 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят дев,ять) грн., які були перераховані йому на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права розглянув заяву про поворот виконання рішення на підставі заяви, яка була подано задовго до ухвалення рішення при новому розгляді справи. Також вказує, що суд першої інстанції розглянув таку заяву поза межами цивільно-процесуального законодавства, в рамках окремого провадження, фактично без розгляду питання в судовому засіданні, без участі сторін у справі, навіть без їх повідомлення про час та місце такої заяви. Крім того, вказує, що законом не передбачено подання заяви про поворот виконання рішення від імені представника сторони та за його підписом, що мало місце в даному випадку. Також посилається на те, що до заяви не надано належних та допустимих доказів які обґрунтовували розмір суми, яку визначає представник відповідача, та яку було стягнуто судом. Надана представником відповідача копія постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у справі в розумінні ст.77, ч. 6 ст. 444 ЦПК України не є належним доказом, оскільки жодним чином не підтверджує списання коштів установою банку, відрахування на користь стягувача.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відзив мотивований тим, що позивач помилково вважає, що заяву було подано із порушенням ч. 10 ст. 444 ЦПК України, а саме до ухвалення рішення суду при новому розгляді. Зазначає, що ч. 10 ст. 444 ЦПК за своєю правовою природою є диспозитивною нормою, яка регламентує альтернативне право сторони у справі на подачу заяви про поворот виконання рішення суду протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Вказує, що вирішення питання про поворот виконання рішення суду в межах окремого провадження, на підставі заяви відповідача здійснено у чіткій відповідності до норм процесуального права України та без будь-яких порушень. Доводи апелянта про те, що законом не передбачено подання заяви про поворот виконання рішення від імені представника сторони та за його підписом спростовуються приписами ст. 64 ЦПК України, уповноважений представник відповідача має достатні повноваження на здійснення від імені відповідача його процесуальних прав. Також посилається, що відповідачем надано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують розмір грошової суми, фактично стягнутої з відповідача ОСОБА_2 за раніше прийнятим рішенням.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про поворот виконання судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду першої та апеляційної інстанції, на підставі якого на користь позивача було присуджено стягнення грошових коштів в сумі 48493,08 грн., скасовано судом касаційної інстанції, вказані грошові кошти сплачені позивачу, на підтвердження чого надані відповідні докази, заява про поворот виконання рішення подана з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 01.11.2016 року по справі №641/3853/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково,стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 48493,08 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., а всього 49044 (сорок дев`ять тисяч сорок чотири) грн. 28 коп.,в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.01.2017 р. рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС» про відшкодування моральної шкоди скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО-МЕДСЕРВІС» про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`яти тисяч ) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2893 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 80 (вісімдесят) коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року у частині залишення без змін рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховою виплатою в розмірі 48493,08 грн скасовано. Справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається з постанови державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавче провадження за виконавчим листом №641/3853/16-ц закінчено. Залишок боргу складає 11336,39 грн.

14.12.2019 року Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області на пенсійну картку відповідача здійснено часткове повернення грошових коштів на суму 2838,45 грн.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Згідно ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони; до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем; якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Отже, подання до суду заяви про поворот виконання рішення є процесуальним правом сторони, а вирішення цього питання за наявності підстав, передбачених частинами першою-третьою статті 444 ЦПК України, - обов`язком суду.

Для задоволення заяви про поворот виконання рішення судом має бути встановлено факт безпідставного набуття стягувачем коштів або іншого майна за скасованим судовим рішенням, що є предметом доказування по справі.

У відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. З вищезазначеної норми вбачається, що питання про повернення боржнику витрат, понесених під час виконання рішення суду, що виконувалось в примусову порядку, після закриття виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення суду, яке підлягало виконанню, вирішується державним чи приватним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», відтак до процесуальних повноважень суду за процедурою повороту виконання рішення суду не відноситься. Сплачена заявниками сума в якості виконавчого збору та витрат на виконавче провадження підлягає поверненню не в порядку вирішення питання про поворот виконання рішення суду (оскільки вони були отримані не стягувачем), а в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином ОСОБА_2 , має право на повернення в порядку повороту виконання сплачених саме на виконання такого судового рішення коштів.

За загальними правилами доказування згідно статті 81 ЦПК України на кожну сторону покладається обов`язок довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З постанови Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 12.11.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 53544307, вбачається, що станом на 22.11.2019 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 641/3853/16-ц від 01.02.2017, виданого на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.11.2016, в межах виконавчого провадження № 53544307, залишок боргу складає 11336,39 грн.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що подання заяви про поворот виконання скасованого рішення суду до ухвалення нового судового рішення за результатами нового розгляду суперечать вимогам ст. 444 ЦПК України.

Так, за змістом ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Між тим, станом на час вирішення судом питання про поворот виконання рішення матеріали справи не містили доказів списання суми установою банку на підтвердження факту здійснення відрахувань на виконання рішення суду.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно з`ясовував обставини справи та дійшов передчасного та помилкового висновку про задоволення заяви в повному обсязі за відсутності належних та допустимих доказів необхідних для вирішення питання про поворот виконання рішення суду.

За матеріалами справи встановлено, що за результатом нового судового розгляду справи рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3000 (три тисячі) грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року - скасовано, ухвалено нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 6590 грн. 17 коп.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення вказаних вимог. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду залишено без змін.

Отже рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. набрало законної сили та вказані кошти підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Отже, з матеріалів справи вбачається, що наразі за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та за постановою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року - матеріальну шкоду у розмірі 6590 грн. 17 коп., що загалом становить 11 590 грн. 17 коп.

Станом на дату закриття виконавчого провадження з ОСОБА_2 за скасованим рішенням було стягнуто грошових коштів на суму 37 707,89 грн. 89 коп. (49 044,28-11336,39)

Представником ОСОБА_2 на підтвердження вимог апеляційному суду було надано платіжні доручення про здійснення відрахувань з заробітної плати ОСОБА_2 : № 1832 від 06.12.2017, № 2076 від 28.12.2017, № 2494 від 06.02.2018, № 2973 від 06.03.2018, № 3495 від 06.04.2018, № 4129 від 05.05.2018, № 4841 від 06.06.2018, № 5338 від 06.07.2018, квитанції про сплату ОСОБА_2 грошових коштів: № N19FZ43045 від 24.04.2018, № 69FZ37442 від 25.04.2018 та Звіт про здійснені відрахування та виплати Відділу з питань виплати пенсій № 21 управління з питань виплати пенсій ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.10.2020, за виконавчим провадженням № 53544307 при примусовому виконанні виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/3853/16-ц від 01.02.2017 року.

14.12.2019 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області на пенсійну карту ОСОБА_2 було здійснено часткове повернення стягнутих грошових кошів в загальній сумі 2 838,45 грн. 45 коп., що підтверджується наданою суду банківською випискою від 13.01.2020.

Вказані обставини також підтверджуються відповіддю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 08.12.2020 року.

ОСОБА_1 факт отримання ним коштів на виконання рішення суду не заперечував, лише вказував, що не пам`ятає точної суми, яку отримав.

Отже, апеляційним судом встановлено, не спростовано ОСОБА_1 , що на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.11 2016 року ОСОБА_1 отримав 34 869, 44 грн.

З урахуванням сум, які підлягають стягненню за остаточними судовими рішеннями в порядку повороту виконання рішення суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає поверненню фактично стягнуті грошові кошти в загальній сумі 23 279,27 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 липня 2020 року - змінити в частині суми стягнення в порядку повороту виконання рішення.

Заяву представника ОСОБА_2 про поворот виконання рішення задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2016 року стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 23 279 грн. 27 коп.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова