Номер провадження 2/754/6188/20
26 листопада 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -
Позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України через свого представника звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Вказані вимоги вмотивовані тим, що 03.01.2016 року в м. Бровари по вул. Київська сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Smart», д.н.з. НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_3 . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Smart», д.н.з. НОМЕР_3 , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 року, встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаної ДТП, однак у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення було вирішено закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 65 519, 33 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 12.07.2017 року та Звіту №4719/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04.02.2016. Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складають 670, 00 грн. З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулося до винуватця з вимогою від 29.01.2020 року, яка залишилась поза увагою відповідача. У зв`язку з вищевикладеним Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів
Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 25.08.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштове відправлення повернулось за закінченням встановленого терміну зберігання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2016 року близько 15:00 год. по вул. Київська, 97, в м. Бровари, Київської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant», д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м. Чернігова, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Smart», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , які рухались в зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2016 року, встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаної ДТП, однак у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення було вирішено закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП
Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/6665547)
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Відповідно до роздруківки із централізованої бази даних МТСБУ станом на момент настання ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності.
Потерпіла особа своєчасно звернулась до позивача з повідомленням про настання ДТП від 05.01.2016 року та з заявою про виплату страхового відшкодування від 12.07.2017 року у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 65 519, 33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1262716 від 18.12.2017 року.
Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 12.07.2017 року та Звіту № 4719/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 04.02.2016.
Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складають 670, 00 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 4719/рв від 05.04.2016 року.
З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулося до винуватця з вимогою від 29.01.2020 року, яка залишилась поза увагою Відповідача.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Згідно з положеннями п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.
Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Отже, оскільки станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування з урахуванням витрат на послуги суб`єкта оціночної діяльності в загальному розмірі 66 189, 33 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102, 00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 14, 76-82, 95, 141, 178, 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.22.1 ст.22, п.41.1 ст.41 суд,-
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Суддя: