РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочно

09.12.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з боржника 3% річних та інфляційних витрат за період прострочення виконання рішення суду,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг у розмірі 8150,22 грн. - інфляційних та 4577,74 грн. - 3% річних за період з 16.11.2018 року по 22.10.2019 року. В обґрунтування вимог зазначає, що постановою Житомирського апеляційного суду від 15.11.2018 року позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини грошового депозитного вкладу в сумі 163331,5 грн.

Проте, відповідач у добровільному порядку рішення суду не виконує. На підставі чого, позивач вважає, що з 16.11.2018 року у неї виникло право вимоги до відповідача про стягнення інфляційних та 3% річних.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема і в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення.

Встановлено, що постановою Житомирського апеляційного суду від 15.11.2018 року позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку за кожним у квартирі АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування цією квартирою наступним чином: виділено у користування ОСОБА_3 жилу кімнату площею 16,8 кв.м., ОСОБА_2 - житлову кімнату 11,7 кв.м. Підсобні приміщення залишено у спільному користуванні. Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_2 наступним чином: виділено ОСОБА_3 у власність автомобіль «МЕRСЕDЕS-ВЕNS VITО» 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 178 418 грн. та стягнуто з останньої на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в сумі 89209 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини грошового депозитного вкладу в сумі 163331,5 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.7-12).

Постановою державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Шестопаловим В.Ю. від 06.12.2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №295/12901/15-ц від 29.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 163331,50 грн. (а.с. 13).

Предметом даного позову є стягнення на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 16.11.2018 року по 22.10.2019 за невиконання грошового зобов`язання щодо стягнення Ѕ частини грошового депозитного вкладу в сумі 163331,50 грн. за рішенням суду, що набрало законної сили.

Стаття 509 ЦК України містить визначення зобов`язання, що є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 2, 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року по справі №686/21962/15-ц вказала, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Позивачем в обґрунтування своїх вимог надано до суду розрахунок інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 16.11.2018 року по 22.10.2019 року, який на думку суду, з урахуванням принципу диспозитивності, здійснений в межах позовних вимог.

За наведених обставин, оскільки постановою Житомирського апеляційного суду від 15.11.2018 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частини грошового депозитного вкладу в сумі 163331,5 грн., відповідачем рішення станом на 22.10.2019 виконане не було, вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних, нарахованих за період з 16.11.2018 року по 22.10.2019 року є законними та підлягають до задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 625, 1047, 1049 ЦК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з боржника 3% річних та інфляційних витрат за період прострочення виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 16.11.2018 року по 22.10.2019 року інфляційні в розмірі 8150,22 грн. та 3% річних в сумі 4577,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2020 р.

Позивач : ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач : ОСОБА_2 (місце проживання: : АДРЕСА_2 , зареєстрований за адерсою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Л.М. Чішман