Провадження № 2/638/4782/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 19825 грн 76 коп., середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку у розмірі 10702 грн 40 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02.04.2004 року по 25.08.2020 року працював на Державному підприємстві «Український науково-технічний центр металургійної промисловості» на посаді інженера 1 категорії конструкторського відділу. За період з 01.01.2020 року по 25.08.2020 року загальний розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 31674,07 грн. Рішенням суду від 16.09.2020 року стягнуто з відповідача заборгованість за період з 01.12.2019 року по 31.03.2020 рік у розмірі 15841,55 грн, тобто загальний розмір заборгованості за період з 01.12.2019 року по 31.03.2020 рік становить 19708,53 грн. Оформивши звільнення позивача та видавши трудову книжку, відповідач свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку не здійснив, а відтак є підстави для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні

У судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав заяву про слухання справи за їх відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно довідки від 10.09.2020 року за період з 01.01.2020 року по 25.08.2020 року розмір нарахованої та не виплаченої заробітної плати становить 39841 грн 59 коп. Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.09.2020 року по справі №638/8426/20 ухвалено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2019 року по 31.03.2020 рік у розмірі 15841 грн 55 коп. За довідкою від 10.09.2020 року №Б-02/539 середньоденна заробітна плата позивача становить 334,45 грн. Згідно довідки №Б-02/538 від 10.09.2020 року розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати становить 117,23 грн. Наказом №201-а від 21.08.2020 року позивача звільнено з посади інженера 1 категорії конструкторського відділу 25.08.2020 року за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно частини 1 статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці.

Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи викладене, оскільки право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законам України «Про оплату праці», та позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, при звільненні не отримав всі належні платежі, майнові вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням невиплаченої компенсації у розмірі 19825 грн 76 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 за № 100.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

У пункті 81 постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Крім того, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачу в день звільнення не виплачені всі належні їй суми у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, а повного розрахунку на момент ухвалення рішення не проведено, то наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 10702 грн 40 коп.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.117 116 КЗпП України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» (м.Харків, пр.Науки, 9, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 заборгованість нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з урахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків виплати у розмірі 19825 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 76 коп. за період з 01.05.2020 року по 25.08.2020 рік.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в розмірі 10702 (десять тисяч сімсот дві) грн 40 коп.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь держави суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Головуючий