УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року

м. Київ

справа № 361/2470/19

провадження № 61-46ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-біологічної експертизи залишено без задоволення; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини закрито.

Не погоджуючись із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 оскаржив її у апеляційному порядку в частині закриття провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року - без змін.

Не погоджуючись із ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені ухвалу та постанову і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження суд дійшов наступних висновків.

З аналізу статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України убачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Касаційну скаргу заявник обґрунтовує тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права. Вважає, що позовну заяву ним подано до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до змісту пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, Броварський міськрайонний суд Київської області, з висновками якого погодився і Київський апеляційний суд, виходив із обов`язку суду закрити провадження у справі у разі відсутності предмета спору.

Судами попередніх інстанцій за матеріалами справи установлено, що 9 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 і на час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Відповідно до частини третьої статті 136 Сімейного кодексу (далі - СК) України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України установлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Встановивши, що ОСОБА_3 досягла повноліття, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом розгляду апеляційного суду та їм дана належна правова оцінка.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Оскільки оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального права й підстави для їх скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року колегія суддів відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

М. Ю. Тітов