Провадження № 2/686/3934/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю : позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки №Н-03-23351 від 05.06.2020 року в квартирі АДРЕСА_1 , окрім неї та її дітей зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 19.07.2007 року. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2019 року по справі №686/17158/19. Відповідач більше року не проживає у вищевказаній квартирі, в житловому приміщенні відсутні його речі. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, безпосередньо впливає на її майнові права та права в сфері соціального забезпечення, оскільки ускладнює процедуру оформлення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Квартира АДРЕСА_1 була набута позивачем у власність на підставі договору дарування до шлюбу з відповідачем, а отже за змістом норм ст.57 СК України є її особистою приватною власністю. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано, між ними не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж порядок встановлений законом. Таким чином відповідач втратив право користування житлом на підставі його відсутності більш ніж один рік у даному житловому приміщенні. Тому позивач просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем розлучились, в належній їй квартирі він не проживає більше півтора року, в червні 2019 року він пішов з квартири, за комунальні послуги не сплачує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, її представник, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується: договором дарування квартири від 13.11.2006 року; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ХБТІ №12672385 від 28.11.2006 року.

Відповідно до довідки №Н-03-23351 від 05.06.2020 року Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР, виданої власнику житлового приміщення ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Згідно довідки КП «Управляюча муніципальна компанія «Центральна» від 10.06.2020року, ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_5 (2008 р.н.) та ОСОБА_6 (2012 р.н.) дійсно проживають за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 (1982 р.н.) за вищезазначеною адресою не проживає з червня 2019 року.

Відповідно до листів Південно-Західного ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області №1868 від 24.02.2020 року, №7262/121/20 від 10.06.2020 року, в ході проведення перевірки: було встановлено, що дійсно ОСОБА_3 не проживає за зазначеною адресою з червня 2019 року; проведено бесіди з мешканцями будинку АДРЕСА_3 , які повідомили, що ОСОБА_3 за зазначеною адресою не проживає вже тривалий час, теперішнє місце перебування їм не відоме.

Рішенням Хмельницького міькрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 29.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №2202.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що позивач ОСОБА_1 на обґрунтування своїх вимог вказувала, що вони разом з ОСОБА_3 не проживають з червня 2019 року.

Вказані обставини підтверджуються: договором дарування квартири від 13.11.2006 року; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ХБТІ №12672385 від 28.11.2006 року; довідкою №Н-03-23351 від 05.06.2020 року Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР; довідкою КП «Управляюча муніципальна компанія «Центральна» від 10.06.2020року; листами Південно-Західного ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області №1868 від 24.02.2020 року, №7262/121/20 від 10.06.2020 року; рішенням Хмельницького міькрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2019 року.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не здобуто доказів того, що відповідач відсутній з поважних причин чи йому створювались перешкоди у проживанні у вказаній квартирі, а також, що між позивачем та відповідачем були будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , а позов слід задоволити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265,280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 ч.1 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_4 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , жительки: АДРЕСА_5 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн..

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , жителька: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_4 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду 14.12.2020 року.

Суддя: