Провадження № 2/234/292/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи Балуєвої Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/13693/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа -Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та дозволу на оформлення документів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві посилається на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає разом з позивачкою. З метою оздоровлення дитини, її всебічного розвитку вона планує поїздку за кордон разом з дитиною, але відповідач ігнорує її прохання про надання дозволу на виїзд дитини. Оскільки вона планує придбати акційні («гарячі») путівки за кордон, вказати конкретний період виїзду вона не має можливості, так як це питання залежить від певних пропозицій туристичної фірми. Але, періоди часу, у які вона планує здійснити поїздку за кордон разом з дитиною будуть припадати на зимові та літні канікули ОСОБА_4 , тобто дитина не буде обмежуватися у своїх правах на отримання освіти. Просить суд надати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України без дозволу (без згоди) та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Арабської Республіки Єгипту у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будь-який час в період з 25.12.2019 року по 20.01.2020 року та з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року з правом оформлення відповідного документу на виїзд.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.09.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та по ній відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.11.2019 року за результатами проведення підготовчого засідання справа була призначена до розгляду по суті на 03.06.2019 року.

Позивачка, її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що ніколи не чинив перешкод у виїзді дитини за кордон за наявності необхідної потреби у цьому, але він як батько повинен бути обізнаним де саме його неповнолітня дитина перебуває у той чи інший проміжок часу. Позивачка взагалі не зверталася до нього з відповідним проханням, а відразу подала до суду вказану позовну заяву. У зв`язку з нестабільної ситуацією у Арабській Республіці Єгипет, поїздку його дитини на цю територію він вважає не бажаним. Стосовно оформлення проїзного документ для виїзду його дитини за кордон заперечень не мав.

В судовому засіданні представник третьої особи просила ухвалити рішення, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, взявши до уваги надані заяви, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до заочного рішення Краматорського міського суду від 06.08.2015 року, шлюб між сторонами розірвано. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 після розірвання шлюбу між батьками мешкає з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини третьої статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску (підпункт 1 пункту 4 цих Правил).

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Виходячи з положень зазначених норм матеріального права, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відтак, враховуючи, що виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам, необхідний для її оздоровлення та всебічного розвитку, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та надати дитині дозвіл на одноразовий виїзд за кордон без дозволу (без згоди) відповідача до Арабської Республіки Єгипет у супроводі матері ОСОБА_1 у будь-який період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року.

Що стосується позовних вимог щодо іншого періоду поїздки, а саме з 25.12.2019 року по 20.01.2020 року, у їх задоволенні необхідно відмовити оскільки здійснити поїздку за кордон у вказаний період часу неможливо, з огляду на те, що початок вказаного строку на день винесення рішення вже минув.

Щодо позовних вимог в частині надання дозволу на отримання та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я дитини без згоди батька суд зауважує наступне.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Постановою КМУ від 7 травня 2014 року №152 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з підпунктом 2 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, шлюб між позивачкою та відповідачем на теперішній час розірваний, а неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою, у зв`язку з чим у даному випадку чинним законодавством не передбачено надання згоди батька на отримання та видачу паспорта для виїзду дитини за кордон та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9 Конвенції про права дитини, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Постановою КМУ від 7 травня 2014 року №152 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ст.ст. 7, 141, 150, 155 СК України, ст.ст. 15-16, 313 ЦК України, ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_3 ) про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України без дозволу (без згоди) та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Арабської Республіки Єгипту у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будь-який час в період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г.Костюков