Справа № 182/4371/20
Провадження № 2/0182/2142/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.12.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_3 і матір`ю ОСОБА_2 . На день смерті ОСОБА_5 на праві особистої власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 30 серпня 1992 року. На даний час зазначена квартира входить до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила. Спадкоємцями після смерті останньої є чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_4 . Фактично спадщину прийняли після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 , які були зареєстровані та проживали за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідач по справі - син спадкодавця - ОСОБА_4 проживав окремо, з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 не звертався і на спадщину не претендує. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Новікова І.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 23 липня 2020 року позивачам видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у свідоцтві про шлюб ім`я спадкодавця « ОСОБА_7 », а у свідоцтві про смерть ім`я « ОСОБА_7 », що унеможливлює ідентифікувати особу та встановити родинні зв`язки, спадщину видати неможливо. У зв`язку з зазначеним, позивачі вимушені звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 3 квітня 1956 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і у свідоцтві про шлюб на російській мові зазначено ім`я « ОСОБА_8 » помилково, так як у свідоцтві про народження та паспорті вірно зазначено ім`я « ОСОБА_7 ». Зазначена плутанина з`явилась при перекладі документів з російської на українську мови. ОСОБА_3 звернувся з заявою до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) про внесення змін до актового запису про шлюб № 38 від 13 квітня 1956 року, складеного Китайською сільською радою Усольського району Іркутської області власного імені нареченої з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 ». Згідно Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 05 лютого 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_3 було відмовлено. Факт родинних відносин підтверджується копіями паспортів ОСОБА_9 , де стоїть штамп про одруження, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , довідкою про склад родини та фотографіями родини. За таких обставин звернулись до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Меліховська Я.О. позовні вимоги своєї довірительки підтримала і суду пояснила, що плутаниця в імені виникла не з вини її довірительки. Але іншого способу це виправити, крім звернення до суду, немає. Тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 до суду не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.61, 62). Відповідач проти задоволення позову не заперечував (а.с.63).

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.8), яка є дружиною ОСОБА_3 (а.с.13) і матір`ю ОСОБА_2 (а.с.9-12). На день смерті ОСОБА_5 на праві особистої власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 30.08.1992 року (а.с.16-20). На даний час зазначена квартира входить до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила. Спадкоємцями після смерті останньої є чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_4 (а.с.64-66). Фактично спадщину прийняли після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , її чоловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 , які були зареєстровані та проживали за однією адресою зі спадкодавцем (а.с.15). Відповідач по справі ОСОБА_4 проживав окремо і з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 не звертався, оскільки на спадщину не претендує (а.с.63). Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Новікова І.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак, 23.07.2020 року отримали Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у свідоцтві про шлюб ім`я спадкодавця « ОСОБА_7 », а у свідоцтві про смерть ім`я « ОСОБА_7 » (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що 03.04.1956 року був укладений шлюб між ОСОБА_3 та спадкодавицею ОСОБА_5 (а.с.13) і у свідоцтві про шлюб на російській мові помилково зазначено ім`я « ОСОБА_8 ». Однк, у свідоцтві про народження (а.с.14) та паспорті (а.с.35) ім`я спадкодавиці - « ОСОБА_7 ». Позивач по справі ОСОБА_3 звернувся з заявою до Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) про внесення змін до актового запису про шлюб № 38 від 13.04.1956 року, складеного Китайською сільською радою Усольського району Іркутської області власного імені нареченої з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_7 », однак, в задоволенні заяви йому теж було відмовлено (а.с.21). Факт родинних відносин підтверджується копіями паспортів ОСОБА_9 , де стоїть штамп про одруження, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , довідкою про склад родини, фотографіями родини (а.с.32-33) та показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона подруга і кума ОСОБА_2 . Знає її сім`ю з 1989 року. Добре знала й маму. Всі рідні, друзі, знайомі, і вона, в тому числі, звали її ОСОБА_7 , тітка ОСОБА_11 . Про те, що маму ОСОБА_12 звали ОСОБА_7 , дізналась лише нещодавно.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона подруга позивачки по справі з дитинства. Добре знає її сім`ю і знає, що всі звали маму ОСОБА_14 . Про те, що насправді її звали ОСОБА_7 , дізналась лише сьогодні в суді.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_6 донькою ОСОБА_5 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , визнавши їх чоловіком та дружиною.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 право власності (по Ѕ частині за кожним) на квартиру (загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м.), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал