Справа № 364/781/20
Провадження № 2/364/262/20
15.12.2020 р. Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л. А.,
при секретарі судового засідання Кулинич Г. І.
учасники справи не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
до ОСОБА_1 ,
про стягнення заборгованості,
До Володарського районного суду Київської області 19.08.2020 р. надійшов зазначений позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 11.10.2017 р. № б/н у загальному розмірі 12 993,58 грн.
На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що за укладеним договором від 11.10.2017 р. № б/н ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підтвердивши свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір. Позивач свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту, який надалі було збільшено до 5 000 грн. Проте Відповідач не надала своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно з умовами договору, у зв`язку з цим та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за станом на 19.05.2020 р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 12 993,58 грн., що складається з такого:
9 086,45 грн. заборгованості за «тілом» (простроченим «тілом») кредита;
0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками;
3 907,13 грн. заборгованості за простроченими відсотками;
0,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України);
0,00 грн. нарахованої пені;
0,00 грн. нарахованої комісії.
Після виконання вимог частин шостої, сьомої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 07.09.2020 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву, визнано обов`язковою явку представника Позивача для дачі особистих пояснень по суті справи та для участі в огляді веб-сайту Позивача (згідно з доданим до позовної заяви клопотанням), призначено судове засідання на 13.10.2020 р. (а.с. 86-88), відкладене за клопотанням представника Позивача (а.с. 95) на 15.12.2020 р.
У судове засідання 15.12.2020 р. представник Позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлені, що підтверджено поштовими повідомленнями (а.с. 103-104), до суду засобами електронної пошти представником позивача за довіреністю Назаренко М.В. (довіреність від 05.06.2020 р. № 2325-К-О, а.с. 108-109) подано клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами (а.с. 106, 107).
Відповідач у судові засідання 13.10.2020 р. та 15.12.2020 р. не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку частин сьомої, восьмої, одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця її проживання (а.с. 85), перша з яких повернулася без вручення з відміткою «адресат відсутній за названою адресою» (а.с. 31-32), інша вручена особисто Відповідачу, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с. 105). Відтак, Відповідач є належно повідомленою про дату, час і місце судових засідань згідно з пунктами 1, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в позовній заяві та в окремому клопотанні (а.с. 4, 79 відповідно), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).
Суд, розглянувши матеріали справи й оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що 11.10.2017 р. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Позивач, банк) та, підписавши відповідну анкету-заяву, отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом, що підтверджено доданою до позовної заяви копією цієї заяви Відповідача (а.с. 7). При цьому в названій анкеті-заяві відсутнє зазначення умов кредитування Відповідача.
Разом з тим, як вбачається з доданої до позовної заяви довідки про зміну Відповідачеві умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 10), розмір наданого Відповідачеві кредитного ліміта неодноразово змінювався, спочатку 01.11.2017 р. до 5 000 грн., надалі знижувався, в останнє 19.12.2019 р. до 0,00 грн.
Суд також бере до уваги, що про збільшення Відповідачеві кредитного ліміту саме до згаданих вище 5 000 грн. зазначено й безпосередньо в позовній заяві (а.с. 2) та підтверджено доданою до позовної заяви випискою по рахунку Відповідача (а.с. 17).
Строк дії кредитної карти, наданої Відповідачеві, встановлено 01.11.2017 р. до вересня 2021 року, що підтверджено довідкою Позивача (а.с. 11).
Як вбачається з долучених до позовної заяви Розрахунків заборгованості за станом на 31.08.2019 р. та на 19.05.2020 р. (а.с. 12-14, 15), а також із згаданою вище випискою по рахунку Відповідача (а.с. 16-17), Відповідач користувалася кредитними коштами Позивача з відповідного карткового рахунку, зокрема для придбання товарів, ліків, періодично поповнюючи рахунок як шляхом внесення готівки, так і шляхом перерахування з іншої платіжної карти, останній платіж на погашення заборгованості внесено 30.08.2019 р. у розмірі 440,83 грн. (а.с. 14, 16).
Таким чином, судом становлено, що Відповідач отримала у Позивача кредитні кошти у розмірі відповідного кредитного ліміту, що неодноразово змінювався, максимальний розмір із всіх встановлених Відповідачеві кредитних лімітів становить 5 000 грн., про що вказано й безпосередньо в позовній заяві (а.с. 2) та відповідній довідці Позивача (а.с. 10).
Доказів будь-якого іншого розміру наданого Відповідачеві кредита суду не надано. Суд також виходить з того, що матеріали справи, зокрема й позовна заява, не містять відомостей щодо надання Відповідачеві інших фінансових послуг кредитного характеру, крім надання відповідної карти із встановленим кредитним лімітом у наведеному вище розмірі, що підтверджено переліченими доказами.
Огляд веб-сайту Позивача, про що ухвалою суду від 07.09.2020 р. (а.с. 86-88) було задоволено клопотання Позивача (а.с. 76-77), судом не проводився через неявку представника Позивача в судове засідання, явку якого з цією метою названою ухвалою суду було визнано обов`язковою (а.с. 87), а також беручи до уваги відсутність у зазначеному клопотанні будь-якої інформації щодо ймовірної наявності на цьому веб-сайті персональної інформації щодо наданого саме Відповідачеві кредиту, зокрема такої, що відрізнялася би від наведених вище відомостей позовної заяви та доданих до неї письмових доказів.
Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на наведене суд виходить із встановлення на підставі досліджених доказів, наявних у справі, того, що Відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн., що доведено належними і допустимими доказами.
Відповідно до норм частини першої статті 509, частини першої статті 525 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).
Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушила умови кредитного договору від 11.10.2017 р. № б/н, укладеного нею з Позивачем, та не виконала у повному обсязі взяті на себе зобов`язання.
У зв`язку з цим суд вважає, що з Відповідача з огляду на заявлені позовні вимоги слід стягнути на користь Позивача заборгованість за кредитом (за простроченим «тілом» кредиту), але в розмірі, доведеному Позивачем належними і допустимим доказами, що дорівнює максимальному розміру встановленого Відповідачеві кредитного ліміту 5 000 грн. (55,03 % від заявленого в позові до стягнення розміру заборгованості за «тілом» кредита 9 086,45 грн.). Жодних інших доказів на підтвердження іншого розміру наданого Відповідачеві кредитного ліміту, що перевищував би вказані 5 000 грн. та які підтверджували б інший заявлений до стягнення розмір цієї заборгованості (9 086,45 грн.) Позивачем суду не надано, а відтак не доведено належними і допустимими доказами.
З огляду на наведене та враховуючи доведений Позивачем і встановлений судом розмір заборгованості Відповідача за «тілом» кредита, суд вважає, що з останнього слід стягнути також заборгованість за простроченими відсотками, але в меншому від заявленого в позові розміру, а саме: пропорційно до доведеного розміру заборгованості за «тілом» кредита, тобто 55,03 % від заявлених 3 907,13 грн., що складає 2 150,09 грн.
Заборгованість за неустойкою у Відповідача відсутня, про що Позивачем зазначено в позовній заяві (0,00 грн., а.с. 3).
Зважаючи на усе наведене вище, суд вважає доведеним наявність у Відповідача перед Позивачем заборгованості за договором («тілом» кредиту) та відсотками, але у зменшеному порівняно із заявленим до стягнення розмірі, що доведений належними і допустимими доказами.
Тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача доведеного розміру заборгованості за «тілом» кредиту 5 000,00 грн. та відсотками 2 150,09 грн., що загалом складає 7 150,09 грн. (55,03 % від заявленої ціни позову 12 993,58 грн.), в іншій частині вимог у їх задоволені слід відмовити.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Відповідно до статей 3, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 616, 626, 629, 634, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Копії цього заочного рішення суду направити сторонам.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.
Заочне рішення суду може бути оскаржено Позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо протягом цього строку не було подано заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л. А. Макаренко