ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

15 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідачЄльцов В. О.
судді:Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в :

Предметом позову у справі є вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, які рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2020 задоволено повністю.

На вказане рішення відповідачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, якою перед апеляційним судом порушено питання про його скасування.

Вивченням цієї апеляційної скарги було встановлено, що вона не відповідає вимогам ч. ч. 4, 5 ст. 356 ЦПК України, оскільки скаржником не повністю сплачено судовий збір, у зв`язку з чим ухвалою апеляційного суду від 21.10.2020 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для доплати судового збору в сумі 6314 грн. 40 коп., який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Вказану ухвалу суду скаржницею було отримано вперше 27.10.2020, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 123).

05 листопада 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зменшення суми судового збору до суми фактичного сплаченого. Заяву обґрунтовано складним матеріальним становищем, на підтвердження чого надано довідку с пенсійного фонду.

Ухвалою судді апеляційного суду від 09 листопада 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено з підстав ненадання належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у неї коштів на оплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Вказаною ухвалою повторно було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 з підстав указаних в ухвалі судді від 21.10.2020 та надано строк для усунення недоліків терміном 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

02 грудня 2020 року ОСОБА_1 повторно було надіслано копію ухвали від 09.11.2020, яку вона отримала 02 грудня 2020 року, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

07 грудня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про продовження строку залишення апеляційної скарги без руху терміном на один місяць від дати подачі відповідного клопотання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши клопотання ОСОБА_1 апеляційний суд вважає наступне.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Посилання скаржника на карантинні обмеження в Україні, як обставину продовження строку залишення апеляційної скарги без руху, не змінює визначений законом строк і порядок усунення недоліків вказаних у відповідній ухвалі суду, більше того, продовження строку залишення апеляційної скарги без руху чинним ЦПК не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що відповідачу ОСОБА_1 було надано майже два місяці часу для виконання вимог, вказаних в ухвалі суду від 21 жовтня 2020 року.

Таким чином, станом на 15 грудня 2020 року скаржником недоліки апеляційної скарги не усунуто та ухвалу суду не виконано.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України у разі невиконання апелянтом ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, що не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу належить вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Згідно з ч. 2 ст. 357 та ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про продовження строку залишення апеляційної скарги без руху відхилити.

Апеляційну скаргу з додатками на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє скаржника можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя-доповідач

Судді: