справа № 208/1853/19
№ провадження 2/208/402/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Демінова О.І.; представника відповідача Донець О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» «Про відшкодування моральної шкоди», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6 500 000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок нещасного випадку, що стався на виробництві відповідача 24.04.2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 24.04.2018 року на виробництві відповідача мав місце нещасний випадок, внаслідок якого позивач був травмований, втратив працездатність, та, через втрату працездатності, був звільнений. Медико-соціальною експертною комісією йому було встановлено другу групу інвалідності безстроково. Враховуючи те, що, через вказаний нещасний випадок, що стався з вини відповідача, він був звільнений, переніс хірургічне втручання, зазнав сильного болю та страху, тривалий час перебував у депресивному стані, та був позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, просить суд, на підставі ст. 237-1 КЗпП України стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 6 500 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник (кожен) підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилаючись на відсутність вини відповідача у нещасному випадку, який мав місце 24.04.2018 року на виробництві відповідача.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що, вона працює на підприємстві відповідача машиністом крану. У день, коли мав місце нещасний випадок за участю позивача, вона також працювала разом з позивачем, та може підтвердити те, що, кран, на якому вона працювала, був справним; причину нещасного випадку зазначити не може.

Вислухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, та дослідивши наявні у справі докази - суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Акту №4 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, 24.04.2018 року о 20.00 год. на виробництві відповідача мав місце нещасний випадок, внаслідок якого стропальник ковальсько-пресового цеху ОСОБА_1 отримав важку сполучену травму та закриту травму живота, повний відрив петлі тонкого кішківника, велику за очеревинну гематому.

Згідно Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 24.04.2018р. на ПрАТ «Дніпровагонмаш», комісія у складі співробітників ПрАТ «Дніпровагонмаш» та страхового експерта з охорони праці Кам`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області дійшла висновку про те, що:

1) нещасний випадок, що мав місце 24.04.2018р. на ПрАТ «Дніпровагонмаш» пов`язаний з виробництвом;

2) особами, дії яких призвели до настання нещасного випадку є: майстер ковальсько-пресового цеху ОСОБА_3 , який порушив п.2.5.6. посадової інструкції, та стропальник ковальсько-пресового цеху ОСОБА_1 , який порушив п.3.2. Інструкції з охорони праці.

За результатами проведення вищевказаного розслідування, комісія запропонувала керівництву відповідача притягнути до дисциплінарної відповідальності майстра ковальсько-пресового цеху ОСОБА_3 та стропальника ковальсько-пресового цеху ОСОБА_1 .

Згідно Постанови Кам`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 04.09.2018р. «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати», встановивши страховий випадок трудове каліцтво, та, приймаючи до уваги факт стійкої втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, вищевказаний Фонд призначив позивачу ОСОБА_1 щомісячному грошову виплату безстроково.

Згідно Виписки №2610, наданої Комунальним закладом «КМЛШМД`ДОР, позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми (травматологічного ліжка) даного закладу з 24.04.2018р. по 22.06.2018р. у зв`язку із закритою травмою живота, повного відриву петлі тонкого кішківника, обширної черевної гематоми; розлитого пахового перитоніту; закритого осколкового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням; струсом головного мозку; відкритої черпно-мозкової травми.

Згідно довідки, наданої міжрайонною травматологічною МСЕК №1 Обласної державної адміністрації Управління охорони здоров`я Дніпропетровської області, у зв`язку із трудовим каліцтвом позивачу визначено 65% втрати професійної працездатності та встановлено другу групу інвалідності з 23.08.2018р.

Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ЗУ «Про охорону праці» (далі - Закон), цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Згідно ст.4 Закону, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно ст.6 Закону, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно з частинами першою та третьою ст.13 Закону, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`яснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 зазначеної постанови судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З вищенаведених обставин, встановлених судом в ході розгляду справи, суд вбачає, що, саме з вини відповідача, яка полягає у незадовільному технічному стані засобів виробництва відповідача та невиконанні посадових обов`язків працівника відповідача - майстра ковальсько-пресового цеху ОСОБА_3 , стався нещасний випадок з позивачем, який мав тяжкі наслідки для останнього, а саме: трудове каліцтво з втратою 65% професійної працездатності; звільнення, яке, в свою чергу, призвело до того, що позивач був змушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя.

З вищенаведеного суд також вбачає, що, дійсно мали місце обставини, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого приходить до висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, при визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд, з урахуванням характеру ушкодження здоров`я позивача, яке є незворотнім; глибини та ступеня його моральних і фізичних страждань, яких останній зазнав та зазнає внаслідок трудового каліцтва, а також, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 6 500 000,00 грн. є обгрунтованими частково, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у розмірі 200 000, 00 грн.

Водночас, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» «Про відшкодування моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» (), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Українська, №4, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 :

- 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, що стався на виробництві Приватного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» 24.04.2018р.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» (), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Українська, №4, на користь держави судовий збір у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нельга Д. В.