Справа № 458/732/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

12.09.2019 позивач ОСОБА_1 подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем за законом своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини, що відкрилась після смерті його матері входить житловий будинок зі всіма допоміжними приміщеннями за адресою АДРЕСА_1 , у відповідності до технічного паспорту на вказаний житловий будинок. Спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І.

Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без їх участі, позов визнають.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Родинні відносини між позивачем та ОСОБА_2 підтверджено наданим позивачем свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.05.1974 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області від 03.05.2019 № 572, ОСОБА_2 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області від 03.05.2019 № 573, згідно погосподарської книги №4 (номер об`єкта погосподарського обліку 0232-1) за 2011-2015 роки, житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області від 03.05.2019 № 574, земельна ділянка площею 0,09 га., яка призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилася у її постійному користуванні. Рішення щодо передачі в приватну власність вищезазначеної земельної ділянки не надавалась. Вищезазначена земельна ділянка не перебуває у власності будь-яких осіб та знаходиться на території Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області, в межах с.Ісаї (а.с. 11).

Будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї матері позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 07.05.2019 приватним нотаріусом Турківського РНО Комарницькою О.Й. йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадковий житловий будинок з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами (а.с.8).

Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний будинок є збудований в 1958 році, що доводиться технічним паспортом (а.с.13 - 15), та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній матері доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради.

Також суд встановив, що право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позивач, як спадкоємець майна покійної матері підставно просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, стайню, комору за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_3 , адреса: с.Ісаї Турківського району Львівської області).

Відповідач: Ісаївська сільська рада Турківського району Львівської області (адреса: с.Ісаї, Турківський район, Львівська область).

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2020.

Суддя О.І. Кшик