Справа № 484/148/20
Провадження № 2-о/484/41/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа - Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшанка, Вільшанського району, Одеської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Джанкой АР Крим.

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1971 року Вільшанським райбюро ЗАГС Кіровоградської області, в якому зазначено, що померлий являється батьком Заявниці.

07.08.1993 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 , в зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_4 . На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.12.2012 року по справі № 1421/5837/12 шлюб розірвано, прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_4 .

Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки.

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть).

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України.

Заявниця звернулась до Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за видачею свідоцтва про смерть батька, але 16.01.2020 року отримала відповідь про те, що у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів відмовлено.

Так, на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь здійснює ефективний контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно Правил, державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем проживання та настання смерті померлого в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м. Джанкой). Тому родичі померлого не мають підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті.

Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується довідкою про смерть № С-00031 від 09.01.2020 року, виданою Джанкойським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , видане 09.01.2020 року Джанкойським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Поховання ОСОБА_2 було проведено на території України, а саме на кладовищі смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області.

Згідно ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України): 1. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Територія Автономної Республіки та м. Севастополя є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Це встановлено ч. 2 ст. 1 Закону про окуповані території. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупації, згідно ч. 2 ст. 1 Закону визначено 20 лютого 2014 року. Як слушно зауважив Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 7 Постанови N 11 від 17.10.2014 року "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення", судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через зайнятість судді в іншому процесі, призначення судових засідань із великими інтервалами, затягування з передачею справи з одного суду до іншого у встановлених законом випадках, безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та вчинення подальших юридично значимих дій.

В судове засідання представник заявниці надав заяву з проханням слухати справу його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Проти задоволення вимог заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 приходиться донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Факт смерті ОСОБА_2 в м. Джанкой АР Крим безспірно встановлений, наданою суду копією довідки про причину смерті № С-00031 від 09.01.2020 року, якою встановлено, що дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначена причина смерті: набряк мозку, інфаркт мозку. Крім того, в матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть, видане Джанкойським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 09.01.2020 р. серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1. Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону, поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть її рідного батька ОСОБА_2 в м. Джанкой АР Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі довідки чи свідоцтва про смерть, виданих органами, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Тому вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її батька підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 10, 264, 265, 273, 293, 315, 317, 319, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ); заінтересована особа: Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) (вул. Грушевського, 1, м. Первомайськ, Миколаївська обл., ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в м. Джанкой, АР Крим ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає до негайного виконання.

Копію рішення суду направити Первомайського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) для державної реєстрації смерті.

Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: