Справа № 373/2180/19
УХВАЛА

20 січня 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І..

за участі секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяслав клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи по справі № 373/2180/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Гланишівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,684 га (площами 1,535 га і 1,149 га), що розташована на території Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 324274 від 15 травня 2003 року.

Посилається на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв`язку з відсутність кадастрового номеру на неї.

16 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи для з`ясування питання належного підписанта заповіту, мотивуючи наявністю в нього сумнівів щодо того, що підпис на заповіті складений саме спадкодавцем ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача адвокат Багратіоні Д.Г. клопотання підтримав, просив задовольнити. При цьому на запитання суду зазначив, що відзив на позов не подавався, вимога про визнання заповіту недійсним не пред`являлася.

Представник позивача адвокат Потупа С.М. заперечує проти задоволення клопотання, оскільки з`ясування цього питання не стосується обставин справи про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.1, ч.ч. 2-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на конкретне майно внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на нього. Підставою такої відмови стала відсутність обов`язкових для цього даних, зокрема відсутність кадастрового номеру земельної ділянки. Будь-яких сумнівів щодо дійсності заповіту нотаріус не виловлював.

Відповідач, в свою чергу, відзив на позов зі своїми запереченнями не надіслав, зустрічного позову не заявляв.

За таких обставин суд дійшов висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, при розгляді цивільної справи про визнання права власності на спадкове майно, за відсутності позовної вимоги про визнання заповіту недійним, призначення судової почеркознавчої експертизи для з`ясування питання належного підписанта заповіту не потрібне.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 197, 252, 253 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено 23.01.2020.

Суддя Я. І. Керекеза