КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Провадження №22-ц/824/981/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року про повернення заяви про забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва та просила суд визнати протиправними дії приватного виконавця щодо проведення опису та арешту майна, щодо неповідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку майна, визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 28 серпня 2019 року, визнати протиправною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 17 вересня 2019 року, визнати протиправним та скасувати звіт ТОВ «Приватна експертна служба» від 17 вересня 2019 року, визнати протиправними дії щодо передачі квартири на реалізацію.

Одночасно з поданням скарги, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, що перебуває на примусовому виконанні у виконавчому провадженні №59839632 на час розгляду скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року заяву про забезпечення скарги було повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно повернуто заяву про забезпечення скарги, шляхом зупинення виконання стягнення за виконавчим документом, оскільки при розгляді скарги на дії чи бездіяльність виконавця суд за наявності достатніх правових підстав, може зупинити стягнення до закінчення розгляду такої скарги.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин, що зумовили звернення до суду із скаргою на дії приватного виконавця, а також необхідності вжиття заходів забезпечення скарги з метою ефективного захисту порушених на думку скаржника прав під час примусового виконання рішення суду.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції від 24 жовтня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки положеннями ЦПК України не передбачено можливості забезпечення вимог скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа аналогічно до забезпечення позову.

З урахуванням викладеного у відзиві, приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року дану справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з урахуванням наступних підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення скарги, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником порушено порядок звернення до суду із вказаною заявою, зокрема, заявлено вказану заяву на стадії виконання рішення суду, в той час коли справа по суті розглянута, подана з порушенням встановленого порядку, визначеного ст. 149, 151 ЦПК України та не відповідає вимогам п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зокрема, в ній не вказано предмет спору, обґрунтування необхідності забезпечення позову, заява подана взагалі після розгляду справи по суті під час розгляду скарги на дії державного виконавця, не містить ціну позову, пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

Однак, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися повною мірою з вказаними доводами суду першої інстанції виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав зупинення виконавцем виконавчих дій є зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Таким чином, чинним законодавством України передбачено право суду зупинити стягнення на підставі виконавчого документа. Порядок звернення з відповідної заявою та порядок ухвалення судом такого рішення не передбачено нормами цивільного процесуального законодавства України, однак це не позбавляє учасників справи звертатися до суду з відповідною заявою чи клопотанням про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, то сторона яка бере участь у справі наділена процесуальними правами подавати заяви чи клопотання під час оскарження дії приватного чи державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту заяви, ОСОБА_1 просила суд зупинити виконання стягнення за виконавчим документом, що перебуває на примусовому виконанні на час розгляду скарги та оплачена судовим збором за ставками, що передбачені для звернення до суду із заявами про забезпечення позову.

Окрім того, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, вважаючи її саме заявою про забезпечення скарги, тоді як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було зазначено всі необхідні дані, які необхідні для розгляду заяви про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа саме на час розгляду скарги на дії державного виконавця.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що нормами чинного ЦПК України не заборонено звертатися із заявою про зупинення стягнення за виконавчим документом на час розгляду скарги, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення такої скарги скаржнику, з підстав передбачених ст. 151 ЦПК України та не врахував ту обставину, що фактично подана заява за своїм змістом є заявою про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу та не є заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду про повернення заяви про забезпечення скарги на дії приватного виконавця з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, та направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 379 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року про повернення заяви про забезпечення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський Анатолій Миколайович скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: