У Х В А Л А

про забезпечення позову

"11" грудня 2020 р.

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", державний реєстратор Сапожинської сільської ради Корецького району Власюк Руслан Віталійович, третя особа Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

26 листопада 2020 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", державний реєстратор Сапожинської сільської ради Корецького району Власюк Р.В., третя особа ПАТ "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов"язання вчинити дії.

09 грудня 2020 року позивач також звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" вчиняти певні дії, а саме відчуження квартири, а також заборони реєстрації будь-яких фізичних осіб у квартирі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 до вирішення спору в суді.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, обґрунтування необхідності застосування вказаних в заяві заходів забезпечення позову, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності застосування забезпечення позову зазначає, що 20.07.2007 року між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк», який 03.12.2007 року було перейменовано на ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого в подальшому виступило ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір № 00701/0707/88-038, згідно з п.1.1. якого банк надав їй грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 38 270 доларів США на строк з 20.07. 2007 року по 19.07.2019 року на умовах, передбачених цим Договором з оплатою по процентній ставці 12,5 % річних за весь строк користування кредитом. В забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за вищезазначеним кредитним договором, між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк» 20.07.2007 року було укладено іпотечний договір № 1701/0707/88-038-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Стафійчук С.Є., реєстровий № 1350.Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: двокімнатна квартира за номером АДРЕСА_2 . 23.08.2018 року на її адресу було надіслано лист від ТзОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія» - з повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним договором, договором іпотеки та Вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором № 00701/0707/88-038 від 20.07.2007року.ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія» повідомило, що 11.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 667/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 та права Іпотекодержателя за Договором іпотеки, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія».Отримавши право вимоги, ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія», незважаючи на чинне законодавство, рейдерським шляхом переоформило право власності на зазначену квартиру на себе, скориставшись ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», не зважаючи на ЗУ «Про іпотеку», де передбачено повідомлення боржника про перереєстрацію права власності або його згоду та ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В даний час вона практично постійно проживає за межами України і лише періодично на короткий термін приїжджає додому для вирішення окремих побутових та особистих проблем, зокрема і для погашення боргу.Зважаючи на вищевикладене, у неї є цілком обгрунтовані підстави вважати, що дану квартиру без її згоди ТОВ «Фінансова компанія "Довіра та гарантія» може відчужити на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів особи і застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність між сторонами спору, на характер спірних правовідносин, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд приходить до висновку про те, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та охоронювані інтереси позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на його користь, а тому заява підлягає задоволенню.

При цьому, такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття такого заходу забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.149,151,153,293,294 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заборонити ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" вчиняти дії по відчуженню квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також заборонити реєстрацію будь-яких фізичних осіб у квартирі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 до вирішення спору в суді.

Ухвалу для виконання направити Управлінню забезпечення надання адміністративних послуг Регіонального Центру надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М.Бучко