Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Людмила Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (надалі за текстом - відповідачі), третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Людмила Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько, ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У Шостій Київській державній нотаріальній конторі на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу № 233/2019 щодо майна ОСОБА_5

08 жовтня 2019 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач не надала документів, що посвідчують право власності на майно померлого.

Решта спадкоємців за законом звернулися до державного нотаріуса із заявами про відмову від спадщини.

У зв`язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії позивач звернулася до суду із позовом.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 01.11.2019 року цивільну справу було передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та встановлено строк для надання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.04.2013 року № НОМЕР_1 (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.02.2019 року № НОМЕР_2 (а. с. 17).

Позивач є донькою померлого ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.09.1982 року № НОМЕР_3 (а.с. 15).

Відповідно до інформаційної довідки комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 02.05.2019 року № КВ-2019 № 16930 квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за: 2/3 час. за ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації від 21 лютого 1996 року за реєстровим № 6114; 1/6 час. за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою за № 14 від 12.12.2007 року № 5980, зареєстрованого в Бюро 26 грудня 2008 року за реєстровим номером 6114; 1/6 час. за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою за № 14 від 12.12.2007 року № 1-5981, зареєстрованого в Бюро 26 грудня 2008 року за реєстровим номером 6114 (а.с. 11).

08.10.2019 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І. винесено постанову № 4942/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з неподанням правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а. с. 24)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України).

Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлий ОСОБА_4 заповіту не залишив, а тому, спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що відсутність правовстановлюючих документів на квартиру перешкоджає видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до принципу диспозитивності, передбаченого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, на основі повно і всебічно з`ясованих доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 110, 141, 258-259, 263-264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Людмила Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 47,9 кв. м, житловою площею 34,0 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 );

відповідач - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 );

третя особа - державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Людмила Іванівна (адреса: 01021, м. Київ, вул. Інститутська, б. 13/А, );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк