Справа № 468/60/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

(про відмову у відкритті провадження у справі)

21.01.2020 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву Баштанської міської ради до Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна (треті особи: Баштанське управління ГУ ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Колос»),

В С Т А Н О В И В:

17.01.2020 року до суду в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява Баштанської міської ради до Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна (треті особи: Баштанське управління ГУ ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Колос»).

З тексту позову слідує, що позивач оспорює правильність накладення державним виконавцем в інтересах держави в особі відповідного органу доходів і зборів арешту на земельну ділянку, яка переходить у комунальну власність, який накладений у зв`язку з наявною заборгованістю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску.

Таким чином, арешт на спірне майно (земельну ділянку) накладений у зв`язку зі здійсненням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі №910/8729/18 критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За такого, втрата фізичною особою статусу фізичної особи-підприємця не припиняє її зобов`язання, що виникли у зв`язку з її господарською діяльністю та не змінює предметної підсудності спорів, що виникають з такої господарської діяльності.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі №911/488/18 господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. У силу статей 3, 169 та 172 ЦК України органи місцевого самоврядування є органами, через які територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки як учасники цивільних відносин. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законодавством України про місцеве самоврядування власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органи місцевого самоврядування в своїй самоврядній діяльності не є підпорядкованими іншим органам місцевого самоврядування. Справи у спорах між органами місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких органи місцевого самоврядування є учасниками цивільних відносин та реалізують повноваження власника майна, не мають ознак публічно-правового спору та належать до юрисдикції господарських судів.

З вказаного вище слідує, що в даній справі орган місцевого самоврядування, як юридична особа звернувся до суду з позовом до іншої юридичної особи про зняття арешту з належної територіальній громаді земельної ділянки, при цьому, такий арешт накладений у зв`язку зі здійсненням фізичною особою-підприємцем своєї господарської діяльності, внаслідок якої у неї виник борг перед державою в особі відповідного органу доходів і зборів.

За такого, спір щодо арешту майна є похідним та виник саме з господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , незалежно від того чи має він такий статус на теперішній час, що з врахуванням процитованих вище висновків Великої Палати Верховного Суду свідчить, що за колом осіб та змістом правовідносин, з яких виник спір, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відноситься до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Баштанської міської ради до Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна (треті особи: Баштанське управління ГУ ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Колос»), оскільки дана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Баштанської міської ради до Баштанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про зняття арешту з майна (треті особи: Баштанське управління ГУ ДФС у Миколаївській області, ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Колос»), оскільки дана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: