ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 січня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 746/259/19

Головуючий у першій інстанції - Ходіч В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/121/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.,

за участю секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 05.11.2019, смт Срібне,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 р. ОСОБА_1 пред`явив позов до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі за текстом - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській обл.) й ОСОБА_2 , у якому просив визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській обл. № 25-16125/14/-17-сг від 06.10.2017 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1,7164 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № якої :04:001:0668, що розташована на території Карпилівської сільської ради Срібнянського району. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням Карпилівської сільської ради Срібнянського району № 13 від 21.05.1996 ОСОБА_1 виділено земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства з фонду земель запасу площею 0,60 га, про що 22.05.1996 внесено відповідний запис до земельно-кадастрової книги с. Лебединці Карпилівської сільської ради. Отже на підставі цього рішення сільської ради ОСОБА_1 набуто право власності на вказану земельну ділянку. Проте оспорюваним наказом у складі переданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 1,7164 га, кадастровий № якої :04:001:0668, передано і земельну ділянку, яка є власністю ОСОБА_1 .

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати назване рішення суду й ухвалити рішення про задоволення його позову. Доводи скарги є тотожними доводам позовної заяви.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Маляр М.В. підтримав апеляційну скаргу, а представники ОСОБА_2 (адвокат Матвієнко В.М.) і ГУ ДГК у Чернігівській обл. (головний спеціаліст юридичного управління Бойко Т.М.) просили її відхилити.

Апеляційний суд не встановив підстав для скасування згаданого рішення.

Так, у справі встановлено наступне.

У рішенні Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області № 13 від 21.05.1996 «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства села Лебединці з фонду земель запасу» зазначено, що згідно з поданими заявами до виконкому сільської Ради виділено земельні ділянки жителям с. Лебединці для ведення особистого підсобного господарства з фонду земель запасу, серед яких ОСОБА_1 - 0,60 га. Це підтверджено архівним витягом з вказаного рішення (арк.12).

22.05.1996 на підставі згаданого рішення до земельно-кадастрової книги с. Лебединці Карпилівської сільської ради внесено відповідну інформацію, що підтверджено копією довідки цієї ради від 14.03.2018 № 102 (арк. 13).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській обл. № 25-16125/14/-17-сг від 06.10.2017 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1,7164 га (кадастровий номер :04:001:0668) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована на території Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області (копія цього наказу на арк. 37).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 168159541 від 27.05.2019, право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,7164 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № якої :04:001:0668, що розташована на території Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, зареєстровано на підставі оспорюваного наказу й рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.10.2017, індексний номер 37856809 (арк. 11). Аналогічні відомості містяться і у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,7164 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № якої :04:001:0668, і у копії довідки Відділу Держгеокадастру у Срібнянському районі від 03.04.2017 № 31-28-99.4-215/72-17 (арк. 8, 46).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

З дати ухвалення рішення Карпилівської сільської ради Срібнянського району № 13 від 21.05.1996 і до 31.12.2012 був чинним ЗК України, який введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 N 562-XII. Стаття 22 цього Кодексу приписувала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. У цій статті також зазначалося, що приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, який з 01.01.2002 введено в дію Постановою Верховної Ради України від 20.12.2001 N 2905-III, рішення про надання в користування земельних ділянок, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. У цьому пункті також установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Натомість у справі відсутні докази про те, що межі земельної ділянки, яка виділена ОСОБА_1 . рішенням Карпилівської сільської ради Срібнянського району № 13 від 21.05.1996, встановлювалися у натурі. Також у справі відсутні докази, що ОСОБА_1 виготовлялася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, про яку йдеться у цьому абзаці, у натурі (на місцевості).

З вищевикладеного випливає, що апеляційний суд не може констатувати, що у ОСОБА_1 на підставі рішення Карпилівської сільської ради Срібнянського району № 13 від 21.05.1996 виникло у встановленому законом порядку як право власності, так і право користування на земельну ділянку, про яку йдеться у його позовній заяві. Тож у ході розгляду справи не встановлено, що оспорюваний ОСОБА_1 наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській обл. № 25-16125/14/-17-сг від 06.10.2017 якимось чином порушує його законні права та (або) інтереси. Тому місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання цього наказу незаконним, а отже і про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у ході розгляду справи обставинам і відповідним їм правовідносинам, які описано вище.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 20.01.2020.

Головуючий: Судді: