Єдиний унікальний номер: 223/947/20
Провадження номер: 2/223/417/2020
У Х В А Л А

"14" грудня 2020 р. місто Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Луньова О.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про уточнення базового середнього заробітку, пов`язаного з неправомірними діями при визначенні його розміру,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про уточнення базового середнього заробітку, що пов`язаного з неправомірними діями при визначенні його розміру. В позовній заяві позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не було надано суду документ, що підтверджує сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру.

01.12.2020 року позивачем було отримано копію ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача до суду 04.12.2020 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач зазначив, що його позов пов`язаний з відшкодуванням шкоди (втраченого заробітку) по трудовому каліцтву, а тому просив суд звільнити його від сплати судового збору. Крім того, в своїй заяві позивач зазначив, що предметом його позову є уточнення його базового середнього заробітку за жовтень 1997 року та станом на 01.04.2001 року, виходячи з якого шахта зобов`язана біла відшкодувати йому втрачений заробіток у зв`язку з трудовим каліцтвом по травмі 1992 року, а потім з 01.04.2001 року Фондом соціального страхування України.

Дослідивши подану до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги, а саме він просить суд: визнати уточнення базового середнього заробітку за жовтень 1997 року в розмірі 699,40 грн. замість 601,71 грн., визначеного шахтою наказом № 1981-к від 20.12.1999 року, та станом на 01.04.2001 року в розмірі 1020,18 грн. замість 822,54 грн., визначеного шахтою за січень 2001 року, як базового на 01.04.2001 року для нарахування і виплачування страхових сум Фондом соціального страхування України; зобов`язати відповідача ДП «Шахта ім. М.С. Сургая», як правонаступника прав і обов`язків шахти «Південнодонбаська № 3», надати Фонду соціального страхування України довідку-розрахунок втраченого заробітку в розмірі 51,01 грн. з перерахунком на 100% втрати працездатності в розмірі 1020,18 грн., як базового для визначення страхових сум, починаючи з 01.04.2001 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дві вимоги, заявлені позивачем, не є вимогами про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а тому позивач не підлягає звільненню від сплати судового збору, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Законом прямо передбачені підстави звільнення від сплати судового збору та випадки, коли судовий збір не справляється. За таких обставин, обов`язок суду полягає у тому, щоб перевірити чи підпадає подана заява під вказані категорію справ. При цьому, саме по собі клопотання про звільнення від сплати судового збору з конкретних підстав, визначених законом, не вимагається та не обмежує обов`язку суду перевірити наявність всіх підстав звільнення від сплати судового збору, або його не справляння.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану позивача.

Однак, позивачем ОСОБА_1 не наведено суду доводів і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Доводи, викладені позивачем в заяві про усунення недоліків щодо віднесення позовної заяви до категорії справ про відшкодування шкоди здоров`ю, при подачі якого позивач може бути звільнений від сплати судового збору, не знайшли свого підтвердження і не можуть вважатися підставою для задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки воно не ґрунтується на законі.

Позивач просить суд в заяві про усунення недоліків звільнити його від сплати судового збору. До заяви позивач додав копію посвідчення, відповідно до якого він є інвалідом праці ІІІ групи безстроково і має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів праці.

Проте, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІII групи, і не може бути звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про уточнення базового середнього заробітку, пов`язаного з неправомірними діями при визначенні його розміру, слід вважати неподаною та повернути позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про уточнення базового середнього заробітку, пов`язаного з неправомірними діями при визначенні його розміру, вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області О.Г.Луньова