Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 Справа №607/27524/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Лобач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення з-під арешту майна - будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 22.08.2002р. між АКБ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 був укладений Договір не відновлювальної кредитної лінії №770/38-492-08; з метою забезпечення належного виконання за яким 22.08.2008р. між АКБ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавці) був укладений договір іпотеки, за яким іпотекодавці) передали в іпотеку будинок АДРЕСА_1 . 30.09.2019 року АТ «Альфа-банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») відступило право вимоги ТОВ «ФК «Верум Кепітал» за Договором не відновлювальної кредитної лінії № 770/38-492-08 від 22.05.2008 року, та Договором іпотеки №б/н від 22.05.2008 року. В свою чергу 30.09.2019 року ТОВ «ФК «Верум Кепітал» відступило ОСОБА_1 право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки на основі Договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та Договрору передачі прав за Іпотечним договором. Відомості про іпотекодержателя ОСОБА_1 було внесено до Державного реєстру іпотек. На даний час він як іпотекодержатель у зв`язку з виниклою у позичальника заборгованістю по договору кредиту має намір використати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом отримання права власності на нього, але при зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що будинок, який є предметом іпотеки, обтяжений арештом на підставі постанов Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВПМ 38998342, від 22.07.2013; номер 36990084 від 21.05.2013 року, номер 30868948 від 18.01.2012 року, серія та номер ВП46788013 від 20.03.2015року; серія та номер ВП 36994283 від 21.05.2013 року. Дані арешти іпотечного майна перешкоджають йому як іпотекодержателю реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки тому просить суд звільнити з - під арешту будинок АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лакомий О.Б. в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві та просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі незаперечує.

Представник відповідача Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Угрин З.Р. в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, однак подада суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення рекомендованих листів за адресою зареєстрованого місця проживання, пояснень щодо позову не подали, причини неявки суду не повідомили. Прийнявши всі заходи по виклику відповідача та третіх осіб, враховуючи, що від відповідача не надійшов відзив, а позивач згоден на заочний розгляд справи, суд ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

В силу вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (іпотекодавці) був укладений Іпотечний договір, за умовами якого (іпотекодавці) передали банку в іпотеку будинок АДРЕСА_1 з метою забезпечення належного виконання укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 Договору не відновлювальної кредитної лінії №770/38-492-08 від 22.05.2008 року.

30.09.2019 року АТ «Альфа-банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») відступило ТОВ «ФК «Верум Кепітал» право вимоги за Кредитним договором № 770/38-492-08 від 22.05.2008 року та Договором іпотеки №б/н від 22.05.2008 року на підставі Договору факторингу б/н від 30.09.2019 року. 30.09.2019 року ТОВ «ФК «Верум Кепітал» відступило ОСОБА_1 право вимоги за Кредитним договором № 770/38-492-08 укладеним між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» від 22.05.2008 року, та Договором іпотеки №б/н від 22.05.2008, на основі Договору про відступлення прав вимоги за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38-492-08 від 22.05.2008 року, укладеним 30.09.2019 року та Договору передачі прав за Іпотечним договором б/н від 22.05.2008 року, що посвідчений Брикса Т.І., приватним, нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1456, укладеним 30.09.2019 року. Відповідно до інформаційної довідки №189487311 від 20.11.2019р. про державну реєстрацію іпотеки, Відповідно до іпотечного договору №1456 від 22.05.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Бриксою Т.І., Іпотекодержателем являється: ОСОБА_1 ; Іпотекодавець: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За умовами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до ОСОБА_1 перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за Кредитним договором № 770/38-492-08 від 22.05.2008 року, та Договором іпотеки №б/н від 22.05.2008 року.

Згідно інформаційної довідки №189598790 від 20.11.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції накладено арешт, на все нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на підставі: постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВПМ 38998342, виданий 22.07.2013; постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36990084, виданий 21.05.2013; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 30868948 від 18.01.2012 року. Відповідно до інформаційної довідки №190178123 від 25.11.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції накладено арешт на «все нерухоме майно» ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на підставі: постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП46788013 від 20.03.2015 року; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП 36994283 від 21.05.2013 року. Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. У статті 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку". Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому, за змістом частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 17 жовтня 2018 року у справі № 6-13цс14, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 60 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (що діяв на час накладення арешту та заборони на відчуження згідно до постанов державних виконавців Відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції) відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивач має пріоритетне право іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, відносно арештів зареєстрованих на спірне нерухоме майно за постановами Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВПМ 38998342 від 22.07.2013; серія та номер 36990084 від 21.05.2013; номер 30868948 від 18.01.2012 року, серія та номер ВП46788013 від 20.03.2015 року; серія та номер ВП 36994283 від 21.05.2013 року, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та звільнити з під арешту нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 . Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту задовольнити повністю.

Звільнити нерухоме майно, а саме 1/2 будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , з-під арешту, що накладений:

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.01.2012 року, Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції №30868948, реєстраційний номер обтяження № 12130902;

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, від 22.07.2013 року Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, в рамках ВП №38998342, номер запису обтяження 1824502 (спеціальний розділ);

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.05.2013 року Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції №36990084, номер запису обтяження 1072257 (спеціальний розділ).

Звільнити нерухоме майно, а саме 1/2 будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , з-під арешту, що накладений:

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2015 року, Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції в рамках ВП 46788013, номер запису обтяження 9177303 (спеціальний розділ);

-постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.03.2015 року, Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції №36994283, номер запису обтяження 1074645 (спеціальний розділ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Київська, 3а, м. Тернопіль.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 22 січня 2020 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак