Справа № 324/1628/20
Провадження № 2-о/324/72/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 помер у віці 67 років ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Шахтарськ Донецької області, Україна, поховали його на міському цвинтарі у м.Шахтарськ Донецької області. Враховуючи те, що чоловік заявниці помер на тимчасово окупованій території, вона не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка. Свідоцтво про смерть їй необхідно для подальшого оформлення спадщини та отримання виплат у зв`язку зі смертю чоловіка.

Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка у зв`язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України. Просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Шахтарськ Донецької області, Україна, громадянин України, і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Шахтарськ Донецької області, Україна.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала свою заяву, просила задовольнити її з зазначених у заяві підстав.

Будучи допитаною в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_2 є її чоловіком. Чоловік до пенсії працював шахтарем, проживав разом з нею, заявником, у АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 як особа пенсійного віку був тимчасово зареєстрованим у с.Пологи Пологівського району Запорізької області. ОСОБА_2 помер вдома ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона, заявник, отримала лікарське свідоцтво про смерть свого чоловіка, на підставі якого у м.Шахтарськ у відділі ЗАГС вона отримала свідоцтво про смерть. Вона здійснила поховання чоловіка на міському цвинтарі у м.Шахтарськ Донецької області. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) їй відмовили письмово у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка і порадили звернутися з відповідною заявою до суду.

Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гончар Т.О. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухав ОСОБА_1 як заявника і свідка, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено з копії свідоцтва про шлюб на а.с.8 і з паспортних даних заявника на а.с.7, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Шахтарськ Донецької області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №269, виданого муніципальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Шахтарськ» 29 червня 2020 року, а також копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР (а.с.17). Причиною смерті ОСОБА_2 в лікарському свідоцтві про смерть (а.с.16) зазначено «хронічна серцева недостатність ІІ А ».

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено копією довідки від 13 березня 2018 року № (а.с.14).

Факт взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено копією довідки від 13 березня 2018 року № (а.с.15).

ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де їй 10 грудня 2020 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка у зв`язку з тим, що заявником пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (а.с.18).

Факт смерті свого чоловіка ОСОБА_1 , крім зазначеного вище, підтверджує фотографіями з місця поховання ОСОБА_2 (а.с.19-22).

Громадянство України померлого ОСОБА_2 підтверджено копією паспорту громадянина України на його ім`я серії НОМЕР_2 , виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 9 січня 1998 року (а.с.9-13).

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Шахтарськ Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються показаннями заявниці, допитаної як свідка.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_2 в м.Шахтарськ Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне їй для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.92,263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті чоловіка заявниці ОСОБА_1 - громадянина України ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Шахтарськ Донецької області, місце реєстрації якого АДРЕСА_1 , і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Шахтарськ Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І. О.