Справа № 953/624/20
2/953/1295/20
У х в а л а

"21" січня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) перед ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором від 28.02.2008 року № 830/27/14-4/12/8- 105, зі всіма змінами до нього, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28.02.2008 року № 830/27/14-4/48/8-081, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 600, зі всіма змінами до нього, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1- го поверху №№ 17-1-:-17-14 в літ. «А-5», загальною площею 159,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку».

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

(Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду постанова від 26.02.2019року у справі№ 907/9/17).

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Позивачем визначено ціну позову 2420970 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем доказів сплати судового збору не надано з урахуванням ціни позову та змісту позовних вимог, суд попередньо визначає судовий збір в розмірі 10510 грн., що складає 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з викладеним, позовна заява підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом надання до суду протягом нести днів з дня отримання даної ухвали, доказів сплати судового збору в сумі 10510грн. (реквізити містяться на сайті суду).

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Бородіна Н.М.