Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2020 р. Справа № 596/301/20

Провадження № 2/596/246/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Рудніцької О.П.

представника позивачів адвоката Ликтей В.О.

представника відповідача АТ «Укрпошта» Скрипничук Т.Ю.

представника відповідача ПрАТ «Страхова

компанія «ВУСО» адвоката Сокол Д.В.

розглянувши в судовому засіданні в селищі Гусятин за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 , представник позивачів ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, - В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди завданої внасілдок ДТП. Просять стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 44 103 грн. майнової шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 100 000 грн. страхового відшкодування та судові витрати; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 , 50 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Зазначає, що 27.10.2018 року близько 11 год. позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_1 . рухався зі швидкістю 90-100 км/год автодорогою М21 «Виступовичі- Могилів-Подільський» зі сторони м. Козятина в напрямку м. Вінниця, серединою правої смуги для руху. Разом з ним в салоні автомобіля перебували його сестра ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 . На той час позаду його автомобіля, тією ж смугою, рухався невідомий вантажний автомобіль, близько 249 км вказаної автодороги він мав намір розвернутись, для здійснення заїзду на АЗС. Переконавшись, що у суміжній (крайній лівій смузі) транспортних засобів немає, а також, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, увімкнув лівий покажчик повороту та почав перестроюватися у ліву смугу. Перестроївшись повністю у ліву смугу він сповільнився орієнтовно до 10 км/год. Коли він вже перебував на лівій смузі руху то відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля. Під удару керований ним автомобіль різко змістився вперед, а далі на відбійники, що поділяють зустрічні транспортні потоки. З моменту початку перестроювання і до моменту зіткнення він подолав віддаль близько 100-150 метрів. 3 моменту початку виїзду на ліву смугу руху і до моменту зіткнення пройшло близько 5-10 секунд. Внаслідок ДТП пошкоджені транспортні засоби та позивачами отримано тілесні ушкодження, у зв`язку з якими вимушені були звернутись до медичних закладів для лікування. ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, які б могли стати причиною ДТП не порушував та до адміністративної відповідальності не притягувався, тому вважає, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 ПДР, а саме, ОСОБА_5 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою перед перестроювання не переконався, що це буде безпечним, чим і створив загрозу безпеці дорожнього руху та саме в результаті своїх дій водій ОСОБА_5 допустив зіткнення керованого ним автомобіля з його автомобілем. При розгляді справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважає що останній надавав суду суперечливі пояснення з метою уникнення адміністративної відповідальності. Завдана йому майнова шкода полягає в пошкодженні його автомобіля Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 , яка згідно Звіту про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo становить 139 683 гри. та витратах понесених за евакуацію транспортного в розмірі 4420,00 грн., звідси спричинена майнова шкода складає 139 683 грн.

Крім того, йому завдано моральної шкоди яку оцінює в 50 000 грн., з яких 25 000 гри. спричиненої ушкодженням здоров`я, 15 000 грн. - протиправною поведінкою відносно нього, 10 000 грн. - пошкодженням майна. Обгрунтовує її тим, що зазнав душевних переживань за життя та здоров`я в момент ДТП, переляк та стресовий стан; завдано шкоди його здоров`ю, що спричинило фізичну біль та змусило звертатись за медичною допомогою. Спогади про ДТП викликають психологічні переживання, які впливають на якість його життя, погіршилось загальне самопочуття та сон, у зв`язку із чим змушений докладати додаткових зусиль для відновлення свого звичного способу життя. Також моральні страждання спричинені протиправним пошкодженням його автомобіля, чим порушено його право власності, він змінив звичний спосіб життя оскільки заздалегідь запланованих справ, що потребували пересування автотранспортом, спілкуватись із рідними, близькими, обмежилась така можливість. Це стало джерелом стресу, викликало психологічні переживання та стан постійної нервової напруги.

Оскільки власником автомобіля Ford Mondeo з р.н. НОМЕР_2 є відповідач АТ «Укрпошта», яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_5 та виконував трудові обов`язки, то просить стягнути з АТ «Укрпошта», що несе цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка відбулась за участю ОСОБА_5 , 44 103 грн. завданої матеріальної шкоди, що складає різницю між розміром шкоди (вартість відновлюваного ремонту 139 683 грн. плюс витрати понесені за евакуацію транспортного засобу 4420 грн.) і страховою виплатою, яку повинна виплатити ПрАТ «ВУСО» (100 000 грн.) та 50 000 грн. моральної шкоди.

Також позивач ОСОБА_1 просить з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» на його користь 100 000 грн. страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, посилаючись на те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_3 . згідно з полісом №АК/7899992 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована саме Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО». Зазначає, що згідно ст. 979 ЦК України, н. 22.1. ст. 22, ст. ст. 28, 29, 30, 33, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ними було повідомлено страховика ПрАТ «СК «ВУСО» про настання ДТП, подано заяви про виплату страхового відшкодування із документами, що підтверджують спричинену шкоду, яка покривається лімітом відповідальності та відшкодовується страховиком у межах, передбаченого Законом ліміту 100 000 грн. Проте, після повідомлення про ДТП страховик не направив свого комісара для огляду пошкодженого автомобіля, внаслідок чого він вимушений був самостійно обрати аварійного комісара або експерт для визначення розміру шкоди та страхове відшкодування не виплачене.

Позивач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 , звернулась з позовними вимогами до Акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення 50 000 грн. моральної шкоди. Посилається на те, що 27.10.2018 року разом з малолітнім сином були пасажирами автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП та зазнали внаслідок протиправної поведінки відносно них водієм ОСОБА_5 душевних страждань, переживань за своє життя та здоров`я сина. З часу ДТП у них погіршився психічний стан, турбують тривожність та погіршення сну. Вразлива дитяча психіка травмована спогадами про зіткнення, вони викликають у нього приступи страху, супроводжуються плачем, криками, істериками. Внаслідок пережитого ОСОБА_6 важко сприймає навіть найкоротшу розлуку з мамою, що перешкоджає повноцінно спілкуватись і проводити час з іншими дітьми. Також спричинена їй моральна шкода також полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із ушкодженням здоров`я, необхідністю звернення за медичною допомогою та здійсненням витрат на лікування. Моральна шкода, завдана їй, ОСОБА_2 , становить 25 000 грн. та малолітньому сину ОСОБА_3 - 25 000 грн., яку просить стягнути в її користь з Акціонерного товариства «Укрпошта».

26.03.2020 року від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» адвоката Сокол Д.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» в повному обсязі. У відзиві зазначає, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та Чернівецькою дирекцією ПАТ «Укрпошта» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 7899992 від 11.10.2017 року, згідно з умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки Ford Mondeо НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 . В період дії вищевказаного договору страхування, а саме 27.10.2018 року о 11:26 год. на 249 км. АД М21 Виступовичі-Могилів Подільський ОСОБА_5 керуючи автомобілем Ford Mondeо зіткнувся з транспортним засобом Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2019 року по справі № 727/12078/18 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ч.2 ст. 38, ч.1 п.3 ст. 284, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. На дане рішення ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, яку було задоволено постановою Чернівецького апеляційного суду від 04.04.2019 року (постанова набрала законної сили), постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2019 року скасовано та закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 01.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. За результатами розгляду листом від 23.05.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки вина ОСОБА_5 у ДТП, що мала місце 27.10.2018 року не встановлена.

02.04.2020 року від директора Чернівецької дирекції АТ «УКРПОШТА» Я.С. Цюпак надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачів повністю у зв`язку і їх необґрунтованістю. Посилається на те, що Чернівецьким апеляційним судом надано належну оцінку усім обставинам справи та поданим доказам, у зв`язку з чим встановлено, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дане судове рішення ОСОБА_1 не оскаржувалось та набрало законної сили, а тому це є неспростовним доказом, що дії водія ОСОБА_5 були правомірними. Вважають, що ДТП спричинене неправомірними діями ОСОБА_1 внаслідок маневрування ним у забороненому для місці, при цьому не переконавшись у безпечності такого маневру. Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.10.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол складений з істотними порушеннями. Протокол від 14.06.2019 року серії БД № 317437 складений відносно ОСОБА_1 є підтвердженням того, що ДТП 27.10.2018 року відбулась з вини останнього через порушення пунктів 1.5, 2.3 (д), 10.1, 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Щодо вимог позивачів про стягнення моральної шкоди, то вважають, що не надано належних та допустимих доказів щодо ушкодження здоров`я та відсутній причинний зв`язок між пошкодженням майна та діями ОСОБА_5 , відсутність вини якого в ДТП встановлено судовим рішенням.

27.04.2020 року представник позивачів адвокат Ликтей В.О. подав відповідь на відзив ПрАТ «СК «ВУСО», згідно яких зазначив, що доводи відзиву є безпідставними.

27.04.2020 року представник позивачів адвокат Ликтей В.О. подав відповідь на відзив АТ «УКРПОШТА», згідно яких зазначив, що доводи відзиву відповідача є безпідставними та просить їх до уваги не брати.

04.05.2020 року від відповідача АТ «УКРПОШТА» надійшло заперечення на відповідь на відзив.

18.05.2020 року від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» адвоката Сокол Д.В. надійшло до суду заперечення на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ликтей В.О. позовні вимоги до Акціонерного товариства «Укрпошта», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» підтримав повністю та просив задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Ликтей В.О. позовні вимоги ОСОБА_2 яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрпошта» підтримав повністю та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Укрпошта» Скрипничук Т.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала повністю з підстав наведених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» адвокат Сокол Д.В. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала повністю з підстав наведених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, вислухавши пояснення представників сторін, свідка, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивачів до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що дійсно за його участю автомобіля Ford Mondeo з р.н. НОМЕР_2 за рулем якого він перебував,

27.10.2018 року мала місце ДТП. Постановою Чернівецького апеляційного суду закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» на його користь 44 103 грн. майнової шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» 100 000 грн. страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності.

Позивач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 просить стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» 50 000 грн. моральної шкоди, з яких моральна шкода, завдана їй, ОСОБА_2 , становить 25 000 грн., та малолітньому сину ОСОБА_3 - 25 000 грн.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 6 цього Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування можуть розглядатись наявні перешкоди страховику переконатись, що подія є страховим випадком.

Згідно зі статтею 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 27.10.2018 року об 11:25 год. на 249 км АД М21 Виступовичі Могилів-Подільський сталася дорожньою-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_6 , під керування ОСОБА_1 .

На момент ДТП 27.10.2018 року автомобіль Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_5 був забезпечений Полісом № АК/7899992 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с.72 Т.1).

01.03.2019 року, 18.02.2020 року ОСОБА_1 та 18.02.2020 року ОСОБА_2 звернулися до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявами про страхове відшкодування (а.с.28-30 Т.1).

Листом № 4199 від 23.05.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» відмовило у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що на підставі наданих документів вина ОСОБА_7 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.10.2018 року о 11:30 год. не встановлена. Посилаючись на те, що в даному випадку цивільно-правова відповідальність ЗТЗ Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_5 не настає, а тому обов`язок сплатити страхове відшкодування у ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом № АК 7899992 від 11.10.2020 року не виникає (а.с.31 Т.1).

Аналогічну відповідь ПрАТ «СК «ВУСО» надало 16.12.2019 року за Вих. № 9920 і адвокату Ликтею В.О. на його адвокатський запит № 24 від 09.12.2019 року (а.с.31 Т.1).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, положення ст. 1187 ЦК України регулюють правовідносини зі спричинення шкоди джерелом підвищеної небезпеки іншій особи, і у цьому випадку особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності у випадках визначених зазначеною нормою.

На відміну від зазначених положень, ст.1188 ЦК України регулює правовідносини щодо шкоди спричиненої взаємодією декілька джерел підвищеної небезпеки та спричинення шкоди кожному з них і при цьому враховують дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення ним Правил дорожнього руху, наявність причинного зв`язку не тільки з дорожньо-транспортною пригодою, а і її наслідками.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.10.2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.145-148 Т.1). Постанова набрала законної сили.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.02.2019 року щодо ОСОБА_5 скасовано та закрито провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. (а.с.37-40 Т.1)

Враховуючи наведене, доводи представника позивачів ОСОБА_4 про те, що в ході розгляду справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного, передбаченого ст. 124 КУпАП останній надавав суду суперечливі пояснення, метою яких було уникнення адміністративної відповідальності, оскільки водій ОСОБА_5 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, чим і створив загрозу безпеці дорожнього руху та саме в результаті таких дій допустив зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем ОСОБА_1 , до уваги не бере.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до положень статей 509, 979, 980 ЦК України та статей 3, 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по суті є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода, виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника. Тобто, за відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності, у страховика також не виникає зазначений обов`язок.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 32.1 Закону, страховик, або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи те, що адміністративне провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_5 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто не встановлено винуватість ОСОБА_5 в ДТП, то цивільно-правова відповідальність водія застрахованого Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_5 не настала, відповідно обов`язок зі сплати страхового відшкодування позивачу страхувальником ПАТ «СК «ВУСО» за Полісом № АК/7899992 від 11.10.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не виник.

Звідси, ПАТ «СК «ВУСО» відмовляючи ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування діяв в межах Закону.

Наведене узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц, згідно якої постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.

П. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що «відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне порушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода, та чи сталася вона з вини відповідача.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових)обов`язків.

Відповідно до абз 3 п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно з яким не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст.1191 ЦК України. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні та обставина, що власником автомобіля Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_5 є АТ «Укрпошта» та на момент ДТП водій ОСОБА_5 виконував свої трудові обов`язки. Відповідно до висновків звіту про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу марки Chevrolet модель Aveo сірого кольору, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_1 вартість завданого збитку транспортному засобу Chevrolet Aveo станом на 04.03.2019 року становить: вартість відновлювального ремонту 242 159,52 грн.; ринкова вартість транспортного засобу до завданих збитків становить 139 683 грн.; залишкова вартість транспортного засобу після завданих збитків становить 22580 грн. (а.с.8-22 Т.1).

Витрати ОСОБА_1 понесені за евакуацію транспортного засобу в розмірі 4420,00 грн., що видно із квитанції до прибуткового касового ордера № 34 від 27.10.2018 року та Акта виконаних робіт.(а.с.25,26 т.1)

Посилаючись на п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 N 4 (зі змінами) згідно якої, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу, норми статтей 11,23,1166 ЦК України, позивачі просять стягнути з АТ «Укрпошта» завдану їм моральну шкоду.

Відповідно до змісту ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням, здоров`я: 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Проте, в даному випадку позивачами не доведено та матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 винуватець ДТП та заподіювач шкоди, якої внаслідок ДТП зазнали ОСОБА_1 (матеріальних витрат в розмірі 44 103 грн., та моральної шкоди, яку оцінює в 50 000,00 грн.) та позивач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 ( 50 000 грн. моральної шкоди, з яких моральна шкода, завдана їй, ОСОБА_2 , становить 25 000 грн., та малолітньому сину ОСОБА_3 - 25 000 грн.) та яку просять стягнути з відповідача АТ «Укрпошта».

Звідси, відсутні підстави для стягнення з АТ «Укрпошта» матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 та моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 .

Долучений до матеріалів справи представником позивачів висновок експерта Тернопільського відділення КНІДСЕ № 1425/20-22 від 25.11.2020 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи по адвокатському зверненню суд не бере до уваги, оскільки питання поставлені перед експертом не стосуються предмета позовних вимог, враховуючи те, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністртаивне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування, що висловлено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №234/16272/15-ц.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.4, 13, 76, 80-82, 141,, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП 36228015), ОСОБА_2 (місце реєстрації: смт. Кожанка, Фастівського району, Київської області, жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ), яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представник позивачів ОСОБА_4 (представник згідно ордерів на надання правничої допомоги від 18.02.2020 року, серії ВК № 1004217 та серії ВК № 1004218) до Акціонерного товариства «Укрпошта» (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, код 21560045), Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код31650052) про відшкодування шкоди - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області, або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2020 року.

Суддя: Е.М. Митражик