Справа №: 398/2508/20
провадження №: 2/398/1391/20
"04" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.08.2013 року шлюб між ними розірвано. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей. Зі свого боку відповідач не забезпечує дітей харчуванням, медичним доглядом, лікуванням у разі необхідності. Тобто, відповідач самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Представник третьої особи - Виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.
В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що починаючи з 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають двох дітей - 2004 та 2010 років народження. В 2013 році вони з відповідачем шлюб розірвали. Відповідач вихованням дітей ніколи не займався, батьківської турботи не проявляв. Після розірвання шлюбу жодного разу не привітав дітей з днем народження чи іншим святом. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має заборгованість по аліментах близько 50 000,00 грн. Менший син життя з батьком не пам`ятає. А старший пам`ятає як «жах». Вона ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкування з дітьми, але він не виявляє такого бажання.
Заслухавши вступне слово позивача, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини.
Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2003 року, який був розірваний на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2013 року.
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 01 червня 2020 року діти постійно проживають з позивачем, яка самостійно займається їх вихованням та навчанням, для розвитку дітей позивачем створено всі необхідні умови.
З характеристик дітей, складених за місцем навчання, діти зарекомендували себе як добрі учні, мають навчальні досягнення та значні успіхи у засвоєнні навчального матеріалу. Вихованням дітей повністю займається їх мати - ОСОБА_1 . Батько дітей - ОСОБА_2 навчальні заклади, де навчаються діти, не відвідує та навчанням дійте не цікавиться.
Згідно з рахунком заборгованості по сплаті аліментів, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року становить 39 129,02 грн.
Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його синів.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що знає сторін справи близько 7 років. За цей час відповідач не приймав участі у вихованні та забезпеченні дітей, батьківської турботи до дітей не проявляв. При цьому, позивач не перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дітьми.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з 2010 року проживав по-сусідству з сім`єю позивача. За час спільного проживання позивача та відповідача, останній не проявляв до дітей ні уваги, ні турботи. Діти завжди були з позивачем. Близько 2-х років тому відповідач виїхав на заробітки за кордон і з того часу про нього нічого не знає.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї, є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
З наданих суду доказів, пояснень учасників справи та свідків, вбачається, що з 2013 року відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, не спілкується з синами, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, не відвідує їх, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей.
Відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Отже суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання своїх синів та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суд не вирішує питання щодо стягнення аліментів, оскільки з відповідача вже стягуються аліменти на утримання дітей на підставі рішення суду.
Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 14 грудня 2020 року.
Суддя О.В.Авраменко