РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

м. Рівне

Справа № 572/862/19

Провадження № 22-ц/4815/27/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Бондаренко Н. В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції

в Рівненській області,

відповідач Управління державної казначейської служби України у Сарненському районі

Рівненської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шкоди Павла Васильовича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2019 року у складі судді Рижого О. А., ухвалене в м. Сарни о 16 год. 16 хв., повний текст рішення складено 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у Сарненському районі Рівненської області, в якому просила стягнути з Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Рівненській області та управління Державної казначейської служби у Сарненському районі Рівненської області майнову шкоду, завдану ОСОБА_1 , через бездіяльність працівників Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області в розмірі 30 682,60 грн. та моральну шкоду, завдану ОСОБА_1 через незаконні дії працівників Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Шкода П. В. оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що 31.05.2018 року працівниками Сарненського відділу поліції було фактично проведено обшук гаражного приміщення АДРЕСА_1 замість огляду. Вказана слідча дія проводилася в присутності власника гаража ОСОБА_2 , однак за відсутності особи, яка його орендувала та зберігала в ньому свої речі ОСОБА_1 . Після проведення незаконної слідчої дії з приміщення гаража зникли її речі: три металеві бочки синього кольору місткістю по 200 л кожна середньою ринковою вартістю 250 грн. кожна, на загальну суму 750 грн., 560 літрів дизельного пального, яке знаходилося в бочках вартістю 27,36 грн. за літр станом на 31.05.2018 року (за інформацією Мінфіну) на загальну суму 15321,60 грн., станок для стрічкової пилорами марки «ТЕМП-боразон», вартістю 14 500 грн., три металевих відра місткістю 7 л кожне вартістю 37 грн. кожне на загальну суму 111 грн. Додає, що 19.07.2018 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено мопед марки «Хонда Дуо», який також належить ОСОБА_1 .. Звертає увагу, що вказане майно позивачці повернуто не було, у зв`язку з чим вона 09.09.2018 року звернулася до слідчого судді Сарненського районного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна. За результатами розгляду скарги 19.11.2018 року було постановлено ухвалу (справа № 572/2138/18), відповідно до якої бездіяльність слідчого визнано незаконною. Суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що в гаражі були три металеві бочки по 200л. кожна. Також судом не взято до уваги досліджений в ході судового розгляду протокол огляду та додаток до нього, а саме відеозапис проведення вказаної слідчої дії, на якому видно, що під час проведення огляду (обшуку) в гаражі були наявні три металеві бочки синього кольору місткістю по 200 л кожна, станок для стрічкової пилорами марки «ТЕМП-боразон», три металевих відра місткістю 7 л кожне. Оскільки майно, що зникло з гаража внаслідок бездіяльності працівників поліції, не потребує обов`язкової реєстрації, а чеки щодо їх купівлі не збереглись, то його вартість доводиться даними спеціалізованих Інтернет ресурсів на момент вчинення вказаної бездіяльності, які є загальновідомими та відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Вважає, що майнова шкода завдана ОСОБА_1 в розмірі 30682,60 грн. доведена в повному обсязі належними та допустимими доказами. Вказує, що працівниками поліції не було здійснено заходів, спрямованих на збереження майна, що належить ОСОБА_1 після зламу замка вхідних воріт гаражного приміщення, що призвело до можливого викрадення майна, і що доводить бездіяльність слідчого в цій частині. Вказані обставини судом були безпідставно відхилені, а причини їх неврахування в оскаржуваному рішенні не зазначені. Позивачем доведено, що внаслідок протиправної поведінки працівників поліції та зникненням належного їй майна, ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, а також доведено протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, вину останнього. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відзивах на апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Сарненському районі Рівненської області та Головне управління Національної поліції в Рівненській області вважають рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просять оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог та зазначено про недоведеність позивачкою обставин в сукупності, що є необхідними умовами для стягнення збитків: підтвердження належними доказами наявності розміру шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, засвідчення того факту, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача шкоди є причиною, а збитки, які виникли, є наслідком такої протиправної поведінки та доведення наявності ознак вини заподіювача шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Судом встановлено: гаражне приміщення АДРЕСА_1 надане в оренду ОСОБА_3 - чоловіку позивачки, власником приміщення ОСОБА_2 ..

31 травня 2018 року працівниками Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області: старшим слідчим СВ Сарненського ВП Красько А.А., заступником начальника СКП Івановим В.І., начальником СКП Іванюком В.А., старшим інспектором-криміналістом Мариніним В.П. та інспектором-криміналістом ОСОБА_6 .А. в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України в гаражному приміщенні № 58 по вул. Технічна м. Сарни проведено слідчі дії, за результатами яких складено протокол огляду з відеофіксацією слідчої дії, яка є додатком до протоколу(а.с.8-10).

ОСОБА_1 через свого адвоката 31.08.2018 року подала клопотання слідчому СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області Красько А.А., зазначивши, що слідча дія проводилася в присутності власника гаража ОСОБА_2 , однак за відсутності її, або її чоловіка, який орендував гараж. У гаражному приміщенні АДРЕСА_1 зберігалось її майно, яке було вилучене 31.05.2018 року,просила повернути їй вилучене: три металеві бочки синього кольору місткістю по 200 л кожна, 560 літрів дизельного пального, яке знаходилося в бочках, станок для стрічкової пилорами марки «ТЕМП-боразон», три металевих відра місткістю 7 л, пляшку горілки, пляшку наливки, пляшку мінеральної види, запасні частини до мотоцикла, мопед (а.с.17).

09.09.2018 року ОСОБА_1 з аналогічною скаргою на бездіяльність слідчого, щодо неповернення вищевказаного вилученого майна, звернулася до слідчого судді Сарненського районного суду (а.с.19).

Ухвалою Сарненського районного суду від 19.11.2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність старшого слідчого СВ Сарненського відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області Красько А. А., зобов`язано надати відповідь на подане 31.08.2018 р. клопотання про повернення майна та повернути ОСОБА_1 мопед «Хонда Дуо». В мотивувальній частині судового рішення суд зазначив: з досліджених доказів встановлено, що 31 травня 2018 року працівниками поліції у гаражному приміщенні № 58 по вул АДРЕСА_3 Технічна в м. Сарни фактично було проведено обшук, замість огляду місця події, працівниками поліції не було здійснено заходів, спрямованих на збереження майна, належного ОСОБА_1 , після зламу замка вхідних воріт гаражного приміщення, що призвело до можливого подальшого викрадення(а.с.22).

Бездіяльність службових осіб органу державної влади - працівників Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, встановлену ухвалою Сарненського районного суду від 19.11.2018 року, спростовує висновок суду першої інстанції щодо відсутності підтвердження належними доказами протиправної поведінки заподіювача шкоди, в розуміння ст..1174 ЦК України.

Бездіяльність працівників поліції щодо збереження майна після проведення слідчих дій, підтверджено показаннями свідка ОСОБА_2 , даних ним у судовому засіданні 25.09.2019 року, в яких він зазначив, що перед оглядом замки гаражу були зірвані, а після проведення слідчих дій двері гаражу залишились відкритими, а закрив він їх через два дні.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди: а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду на державу.

Верховний Суд України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6- 440цс16 зробив висновок про те, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, з інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті: така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 1173, 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, ОСОБА_1 посилалась на те, що шкода завдана їй внаслідок того, що працівники поліції, після проведення огляду не забезпечили схоронність її майна, не виконали вимоги ч. 4 ст. 246 КПК України, внаслідок чого майно зникло. Така протиправна бездіяльність працівників Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області призвела до спричинення їй шкоди, яка підлягає відшкодуванню державою за рахунок Державного бюджету України на підставі ст.1174 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував вказані норми матеріального права та встановлені фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Суд також не врахував, що незаконність бездіяльності слідчого при проведенні слідчих дій в гаражному приміщенні, встановлена в порядку, передбаченому КПК України.

У своїх позовних вимогах, ОСОБА_1 просила відшкодувати їй вартість трьох металевих бочок синього кольору місткістю по 200 л кожна, 560 літрів дизельного пального, яке знаходилося в бочках, станок для стрічкової пилорами марки «ТЕМП-боразон», три металевих відра місткістю 7 л., які є її власністю і зникли після проведення слідчих дій 31.05.2018 року.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що позивачкою не доведено наявність майна, вартість якого вона просить відшкодувати.

Разом з тим, відеозапис слідчої дії, проведеної працівниками поліції 31.05.2018 року, який зберігається на диску у кримінальній справі № 572/3418/18, підтверджує наявність у гаражі двох металевих бочок та трьох відер.

Саме вартість двох металевих бочок та трьох відер підлягає відшкодуванню, оскільки жодними доказами наявність іншого майна, вартість якого позивачка просить відшкодувати, не доведено.

Враховуючи встановлену ухвалою Сарненського районного суду від 19.11.2018 рокупротиправну бездіяльність службових осіб відповідача, який є органом державної влади, в результаті якої позивачка зазнала майнових втрат, що призвело до фізичних, психічних та душевних страждань, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

За правилами статтями 23, 1167 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, визначив розмір компенсації моральної шкоди 300 гривень.

Суб`єктом відшкодування завданої шкоди з підстав, передбачених ст..1174 ЦК України, є Держава. Тобто шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Відповідно до підпункту 2) пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, врегульований Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

У пункті 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Боржники в контексті пункту 2 Порядку - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до ст.. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шкоди Павла Васильовича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2019 року задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2019 року скасувати в частині відмови у відшкодуванні державою майнової шкоди в розмірі вартості двох металевих бочок, трьох металевих відер та моральної шкоди.

Позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у Сарненському районі Рівненської області про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 611 (шістсот одинадцять) гривень та 300 (триста) гривень моральної шкоди.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 січня 2020 року.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Бондаренко Н. В.

Хилевич С. В.