КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/599/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва», треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

18 травня 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом до відповідача КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 119481,61 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.10.2015 о 14-58 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду за адресою: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 15, здійснивши наїзд на люк. Внаслідок зазначеної пригоди автомобіль отримав ряд механічних пошкоджень, а матеріальна шкода становить 119 481,61 грн.

12.01.2017 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно заступника начальника по експлуатації та утримання шляхів та споруд на них КП ШЕУ Голосіївського району ОСОБА_3 . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2017, останнього, було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідачу було направлено пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, однак, остання залишена без задоволення. А тому позивачі звернулися до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто із Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 117681,61 грн, судовий збір в розмірі 1194,82 грн та витрати, пов`язані із проведенням звіту в сумі 1800,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. З приводу цього зазначав, що судом не було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між наїздом позивача ОСОБА_2 на закритий люк та діяльністю (бездіяльністю) відповідача та 3-ї особи ОСОБА_3 , не встановлені факти присутності вини цих осіб, яку можна було б пов`язати з пошкодженням автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 . На думку відповідача Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» належним відповідачем у справі повинно бути Публічне акціонерне товариство «Київенерго», яке і зобов`язано нести матеріальну відповідальність перед позивачами. Просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» Василюк Наталія Ігорівна - представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначала, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та вкладає в зміст апеляційної скарги те, що не було доведено відповідачем при розгляді даної справи в суді першої інстанції. Звернула увагу, що для покладення відповідальності на заподіювача шкоди в розумінні ст. 1166 ЦК України необхідно сукупність чотирьох складових, а саме:

1. Протиправна поведінка особи;

2. Настання шкоди;

3.Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та шкодою;

4.Вина заподіювача шкоди і що усі ці складові при розгляді справи є наявними. Просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

На неодноразові виклики в судові засідання Київського апеляційного суду треті особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку третіх осіб: ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», які про час та місце розгляду справи повідомлені, в тому числі, і оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межа доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 117681,61 грн виходив з того, що належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль отримав ушкодження в результаті неналежного утримання вулично-дорожньої мережі, балансоутримувачем якої є КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва», та посадова особа якого була визнана винною у вчиненні правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля.

З такими висновками суду слід погодитись виходячи з наступного.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду у повній мірі відповідає вказаним вимогам цивільного процесуального права.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

14.10.2015 о 14-58 год. в м. Києві по проспекту 40-річчя Жовтня, 15, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на люк, що призвело до механічних пошкоджень зазначеного транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_1

Вказане підтверджується довідкою про пошкодження транспортного засобу (а.с.6), рапортом (а.с.7), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.8), актом огляду дорожніх умов на місці ДТП (а.с.9), схемою місця ДТП (а.с.10).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2017, заступника начальника по експлуатації та утриманню шляхів та споруд до них КП ШЕУ Голосіївського району ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.13-14).

Зазначеною постановою встановлено, що 14.10.2015 о 14 год. 50 хв. в м. Києві по пр. 40-річчя Жовтня, буд. № 15, заступник начальника по експлуатації та утриманню шляхів та споруд на них КП ШЕУ Голосіївського району ОСОБА_3 порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулично-дорожньої мережі Голосіївського району в м. Києві, інших дорожніх споруд, люку оглядового колодязя, а саме не вжив заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, ремонту люку оглядового колодязя, що призвело до пошкодження автомобіля «Мерседес» під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п. 1.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за правилами ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Також в постанові зазначається, що згідно Статуту КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району» м. Києва, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 19.12.2001, а саме ст. 3, підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій шляховій мережі. Предметом діяльності підприємства є: виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд; виконання робіт по ремонту та утриманню шляхів іншим підприємствам та організаціям на основі договорів; надання платних послуг населенню; запровадження досягнень науково-технічного прогресу і механізації в підприємстві; здійснення іншої господарської діяльності, передбаченої законодавством України.

Посадовою інструкцією заступника начальника по експлуатації та утриманню шляхів та споруд на них, затвердженою 10.07.2015 начальником КП ШЕУ Голосіївського району Гончаровим В . А., передбачено, що до кола обов`язків заступника начальника по експлуатації і утриманню автомобільних шляхів та споруд на них входить обов`язок проводити контроль та забезпечувати роботу по забезпеченню належного санітарно-технічного стану балансових територій району та території підприємства в будь-який період року.

ОСОБА_3 - 3-я особа у даній справі, обіймаючи посаду заступника начальника по експлуатації та утриманню шляхів та споруд на них КП ШЕУ Голосіївського району зобов`язаний був вжити заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: щодо виявлення безпеки для руху, яка мала місце у вигляді незакріпленої кришки оглядового люку по пр. 40-річчя Жовтня в Голосіївському районі м. Києва, попередження учасників дорожнього руху про зазначену небезпеку та вжиття необхідних заходів ремонту люку оглядового колодязя, оскільки, такий обов`язок прямо передбачений п. 35 його посадової інструкції, суд встановив, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, оскільки не вчинення зазначених вище дій, призвело до пошкодження транспортного засобу - «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 14.02.2018, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2017 було відмовлено (а.с.15-16).

Судом також встановлено, що причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди став люк оглядового колодязя, який був несправним, потребував ремонту, та при наїзді на нього транспортний засіб, належний позивачу, отримав механічні пошкодження.

В результаті такого ДТП автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, та згідно звіту «ПП ОСОБА_4» про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку складає суму в розмірі 116981 грн. 61 коп. (а.с.18-37), який покладений в основу рішення суду першої інстанції і з яким погоджується апеляційний суд.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII) водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону № 3353-XII передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», який чинним від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97).

Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см (пункт 3.1.7 ДСТУ 3587-97).

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил).

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Суд першої інстанції, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті спору під час ухвалення рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеного спору.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог неповно були з`ясованні обставини, що мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального та процесуального права, не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між наїздом позивача ОСОБА_2 на закритий люк та діяльністю (бездіяльністю) відповідача та 3-ї особи ОСОБА_3 , не встановлені факти присутності вини цих осіб, яку можна було б пов`язати з пошкодженням автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 та що належним відповідачем у справі повинно бути Публічне акціонерне товариство «Київенерго», яке і зобов`язано нести матеріальну відповідальність перед позивачами, що на думку представника відповідача, призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення виходячи з наступного.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з якими погоджується апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував, що КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» є балансоутримувачем дороги, на якій сталась ДТП за участі автомобіля позивача, а тому повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, проте допустив бездіяльність, що є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування ОСОБА_1 завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України.

Таким чином, всі висновки суду першої інстанції щодо правомірності заявленого позову та можливості відновлення порушеного права у обраний позивачем спосіб повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника відповідача Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» не містить, в ході апеляційного розгляду сторона відповідача також не навела таких обставин.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав до скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району міста Києва» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: