Ухвала

14 грудня 2020 року

м. Київ 1326/2803/2012

провадження № 61-18216ск 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Кінах Лілії Богданівни,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові

Кінах Л. Б. задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Кінах Л. Б. здійснити перерахунок сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 5609386 за 2013-2014 роки.

В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові

Кінах Л. Б. задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Кінах Л. Б. здійснити перерахунок сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 5609386

за 2018 рік.

В решті вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2020 року щодо зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Кінах Л. Б. здійснити перерахунок сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 5609386 за 2013-2014 роки та ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2020 року щодо зобов`язання державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Кінах Л. Б. здійснити перерахунок сплати аліментів ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 5609386 за 2018 рік, скасовано.

У задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовлено.

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року (надійшла до суду 08 грудня 2020 року), в якій просить частково скасувати оскаржуване судове рішення в частині зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за 2013-2014 роки та залишити в силі в цій частині ухвалу суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права

та порушення норм процесуального права, проте не зазначає, які саме норми матеріального права неправильно застосовані, та які саме норми процесуального права порушені, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України

та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 13 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць