Справа № 202/6799/19
Провадження № 2/202/541/2020
21 січня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
головуючої судді Бєсєди Г.В.
за участю секретаря Голобородько О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
У жовтні 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Крім нього, в квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка фактично не проживає в зазначеній квартирі. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє його можливості користуватись належним йому майном.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.
Суд, заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 та є наймачем зазначеної квартири на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 1993 року та рішення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 22 березня 2013 року № 92.
Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім`ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.
За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов`язковим є з`ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо.
Відповідно до акту від 19.09.2019 року, складеного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідченого об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Осіння-9», ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 01 червня 2018 року.
В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що ОСОБА_2 більше року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 та особистих речей її в квартирі не має.
Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин понад шість місяців.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись: ст.ст. 316, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 22 січня 2020 року.
Суддя: Г.В. Бєсєда