КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3996/2020
У Х В А Л А

22 січня 2020 року місто Київ

справа № 756/12168/19

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Луценка О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Генератор» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 11 січня 2020 року подав апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, вона не підписана апелянтом ОСОБА_1 .

З акту Оболонського районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року вбачається, що при надходженні апеляційної скарги від ОСОБА_1 було виявленовідсутність підпису останнього на апеляційній скарзі.

Оскільки апеляційна скарга не підписана позивачем ОСОБА_1 , а тому вона підлягає поверненню апелянту, як це передбачено нормами п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦК України та апелянт має право подати клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Луценка О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства завод «Генератор» про поновлення на роботі - повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.