Справа № 369/279/20
Провадження №2/369/2201/20
УХВАЛА

про залишення без руху

15.01.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші», ТОВ Фінансова компанія «Фактор Груп», ТОВ «Траєкторія» про відновлення становища, що існувало до порушення, визнання зобов`язання за договором фінансового кредиту, таким що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору поруки, визнання недійсним заміну кредитора у договорі про надання фінансового кредиту,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші», ТОВ Фінансова компанія «Фактор Груп», ТОВ «Траєкторія» про відновлення становища, що існувало до порушення, визнання зобов`язання за договором фінансового кредиту, таким що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору поруки, визнання недійсним заміну кредитора у договорі про надання фінансового кредиту.

Згідно позовних вимог просили: визнати зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № КД- Ф41 від 17.08.2017 року між ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» та ОСОБА_1 станом на 23.12.2019 року таким, що виконується належним чином, а вимогу №25/10-2 від 25.10.2019 року ТОВ «ЮК «ПРАВО ТА ГРОШІ» щодо сплати ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 6832271 грн. 15 коп. такою, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 , визнати недійсним договір поруки №16/10-п від 15.10.2019 року укладений між ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» та ТОВ «ЮК «ПРАВО ТА ГРОШІ»; визнати недійсним заміну кредитора у зобов`язанні за Договором про надання фінансового кредиту № КД-Ф41 від 17.08.2017 року з ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» на ТОВ «ЮК «ПРАВО ТА ГРОШІ»; відновити становище що існувало до порушення права, а саме до заміни кредитора у зобов`язанні за Договором про надання фінансового кредиту № КД-Ф41 від 17.08.2017 року з ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» на ТОВ «ЮК «ПРАВО ТА ГРОШІ».

Розглянувши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», встановлено, що за подання позовної заяви з немайновими вимогами до суду судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Натомість, у поданій позовній заяві позивач, посилаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Як вбачається, з матеріалів справи предметом спору є правовідносини, які склалися при укладанні як договору про надання фінансового кредиту, так і договору поруки.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Однак, суд зауважує, що поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі кредиту, тобто споживача. Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії. Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, вимога про визнання недійсним договору поруки, за своєю природою є цивільно-правовими та не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Тому позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн. за вимогу про визнання недійсним договору поруки №16/10-п від 15.10.2019 року укладений між ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» та ТОВ «ЮК «ПРАВО ТА ГРОШІ».

Відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір, за вимогу немайнового характеру у розмірі 768 грн. 40 коп. та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Виходячи з положень ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші», ТОВ Фінансова компанія «Фактор Груп», ТОВ «Траєкторія» про відновлення становища, що існувало до порушення, визнання зобов`язання за договором фінансового кредиту, таким що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору поруки, визнання недійсним заміну кредитора у договорі про надання фінансового кредиту - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивачів про необхідність усунення недоліків шляхом направлення їм копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дубас