Справа № 0907/2560/2012
Провадження № 22-ц/4808/1371/20
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої Томин О.О.,
суддів: Мелінишин Г.П., Максюта І.О.,
за участю секретаря Бойчука Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену суддею Бородовським С.О. 20 жовтня 2020 року в м. Івано-Франківську у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення в цивільній справі №0907/2560/2012 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання судового рішення в цивільній справі №0907/2560/2012 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивовано тим, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року було задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з нього 20762,85 грн. заборгованості та 214,60 грн. судового збору. На виконання даного заочного рішення 14 вересня 2012 року було видано виконавчий лист №0907/2560/2012, який було пред`явлено до виконання та 18 травня 2015 року відкрито виконавче провадження №47583295, в ході виконання якого звернуто стягнення на його заробітну плату. Заборгованість стягнуто в повному обсязі.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 березня 2019 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року скасоване та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Зважаючи на наведене, просив в порядку повороту виконання судового рішення стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» 20762,85 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2020 року заяву задоволено. Допущено поворот виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В порядку повороту виконання заочного рішення стягнуто із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 20762,85 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Вважає її незаконною та необґрунтованою.

На думку апелянта, заявник не надав належних доказів, які підтверджують списання суми, стягнутої виконавцем на виконання рішення суду, установою банку. Крім того, у заяві вказано, що він перерахував деякі кошти і на рахунок виконавчої служби, що свідчить про відсутність підстав для стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» коштів, які надійшли у виконавчому провадженні на рахунок виконавчої служби.

Посилається і на те, що у ОСОБА_1 досі існує заборгованість і кошти, які надходять на його ім`я зараховуються у погашення кредитної заборгованості за Договором №IFIWRX51217498 від 29 вересня 2006 року у відповідності до закону, а не згідно рішення про стягнення заборгованості з відповідача.

Просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2020 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на те, що з Довідки Державного підприємства «ВО «Карпати» від 18 березня 2020 року №394/16-24 вбачається, що загальна сума стягнень за постановою ВП №47583295 від 7 листопада 2016 року складає 20896,73 грн. Вказані кошти перераховано на розрахункові рахунки зазначені у вищевказаній постанові, що підтверджується також і Звітом ДП «ВО «Карпати» про здійснення відрахування виплати. Вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що 20762,85 грн. заборгованості не було перераховано на його користь органом ДВС та наявності у нього перед ним кредитної чи іншої заборгованості. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник апелянта ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник заявника ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року по справі №0907/2560/2012 було стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 20762,85 грн. заборгованості за Кредитним договором №IFIWRX51217498 від 29 вересня 2006 року, а також 214,60 грн. витрат по оплаті судового збору (а.с. 26-27).

На виконання даного рішення судом видано виконавчий лист, який звернуто 18 травня 2015 року до примусового виконання (а.с. 87, 147).

Постановою державного виконавця Кушнірчука В.В. від 7 листопада 2016 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_4 до виплати на користь АТ КБ «ПриватБанк» 20762,85 грн. боргу на рахунок № НОМЕР_1 ; 83,88 грн. виконавчого збору та 50,00 грн. витрат виконавчого провадження на рахунок №1710 в розмірі 20% від заробітної плати (а.с. 148).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 березня 2019 року заочне рішення суду Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено (а.с. 138-140).

З відповідей Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 13 березня 2020 року №61078 та від 2 грудня 2020 року №140201 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №47583295 з виконання виконавчого листа №0907/2560/2012 від 14 вересня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 20762,85 грн. Державним виконавцем Кушнірчук В.В. було направлено постанову про звернення стягнення з заробітної плати боржника на ДП «ВО «Карпати» від 7 листопада 2016 року. Згідно звіту ДП «ВО «Карпати» сума стягнута з заробітної плати ОСОБА_1 становить 20896,73 грн. (а.с. 150).

Згідно відповіді на інформаційний запит ДП «Виробниче об`єднання «Карпати» №394/16-24 від 18 березня 2020 року повідомлено, що підприємством на підставі постанови державного виконавця по ВП №47583295 від 7 листопада 2016 року проведено стягнення з заробітної плати ОСОБА_1 в загальній сумі 20896,73 грн., які перераховано на розрахункові рахунки зазначені у ній (а.с. 151-152).

Задовольняючи заяву про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив того, що заявником було виконано заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 5 квітня 2012 року по справі №0907/256/2012 в розмірі 20762,85 грн., яке в подальшому було скасоване постановою Івано-Франківського апеляційного суду, у зв`язку з чим заява є підставною та підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з частиною п`ятою статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

У рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року №13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до частини шостої статті 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

До заяви про поворот виконання рішення суду заявником було додано відповідь на запит ДП «ВО «Карпати» від 18 березня 2020 року №394/16-24 та Звіт про здійснення відрахувань та виплати ДП «ВО «Карпати» про те, що згідно постанови ВП №47583295 від 7 листопада 2016 року із заробітної плати ОСОБА_1 утримано та перераховано на розрахункові рахунки, які у ній зазначено, 20896,73 грн. (т. 2 а.с. 151-152).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти отримала виконавча служба, а не АТ КБ «ПриватБанк» не заслуговують на увагу, оскільки заявнику достатньо надати документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем, тому докази на підтвердження стягнення суми боргу з ОСОБА_1 є належними.

Посилання апелянта на перерахунок коштів і на рахунок виконавчої служби, що свідчить про відсутність підстав для стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» коштів, які надійшли у виконавчому провадженні на рахунок виконавчої служби, також не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, з заробітної плати ОСОБА_1 було утримано загальну суму 20896,73 грн., яка була спрямована на сплату боргу перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 20762,85 грн., а також 83,88 грн. виконавчого збору та 50,00 грн. витрат виконавчого провадження. У своїй заяві про поворот виконання судового рішення заявник просив стягнути тільки 20762,85 грн., які були спрямовані на погашення боргу перед АТ КБ «ПриватБанк, будь-яких вимог про стягнення 83,88 грн. виконавчого збору та 50,00 грн. витрат не заявлялось і відповідно судом першої інстанції при розгляді заяви не вирішувалось (а.с. 145-146).

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: О.О.Томин
Судді: Г.П. Мелінишин
І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 15 грудня 2020 року.