Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 199/6187/19

провадження № 61-13949св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - Дніпровська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року у складі судді Свистунова О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником не виконано вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

22 вересня 2020 року на адресу Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року.

В касаційній скарзі заявник просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику є передчасними.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційних скарг, відзиву на касаційні скарги до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

02 листопада 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що у липні 2019 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз`яснено Дніпровській міській раді, що у разі невиконання даної ухвали в зазначений строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд виходив з того, що заявник всупереч частини другої статті 354 ЦПК України не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з не усуненням недоліків у зазначений строк, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі частини третьої статті 185, частини шостої 357 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Строки апеляційного оскарження встановлені статтею 354 ЦПК України.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилами частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали шляхом надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. Роз`яснено Дніпровській міській раді, що у разі невиконання даної ухвали в зазначений строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Разом із тим, після спливу встановленого судом строку, при постановленні ухвали від 13 серпня 2020 року апеляційним судом були застосовані інші норми процесуального права (частина третя статті 185, частина шоста статті 357 ЦПК України) аніж ті, які підлягали застосуванню (частина четверта статті 357, пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Зазначене призвело до застосування помилкових процесуальних наслідків не виправлення недоліків, оскільки замість передбаченої частиною четвертою статті 357, пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України відмови у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд на підставі частини третьої статті 185, частини шостої статті 357 ЦПК України апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року помилково визнав неподаною та повернув заявнику.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун