Єдиний унікальний номер 229/6791/19
Номер провадження 2/229/293/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.,

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , яка є бабусею позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після смерті бабусі позивачки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на 1/2 частину спірної квартири. Після її смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом та отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В 1996 році ОСОБА_3 виїхав за межі міста Дружківки Донецької області. У 2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний. Як стало відомо позивачу, ОСОБА_3 помер у 2014 році с. Михайлівка Машівського району Полтавської області. Позивач з 2008 року постійно проживає, а з серпня 2015 року зареєстрована у спірній квартирі, робить ремонт та сплачує комунальні послуги, що підтверджується актом обстеження квартири від 29.10.2019 року та довідкою про склад сім`ї від 10.09.2019 року. Таким чином позивач фактично користується та розпоряджається майном, яким добросовісно заволоділа. Тому вона просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 листопада 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 02 грудня 2019 року (а.с.31-32).

02 грудня 2019 року відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 17 грудня 2019 року (а.с.37-38).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримала у письмовій заяві на адресу суду, посилаючись на наведені у позові доводи та просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, заперечень по суті позову не надала, вирішення питання залишила на розсуд суду згідно письмової заяви, також просила розглянути справу за її відсутності (а.с.40).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, ст.47 Конституції України, ст.ст.39,328,344 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), відповідно до яких кожен має право на житло.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Ураховуючи положення п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 15.01.2008 року постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження квартири КП «Комсервіс» від 29.10.2019 року, а також довідкою КП «Комсервіс» про склад сім`ї за вказаною адресою від 10.09.2019 року №2043, в якій вказано, що донька ОСОБА_1 ОСОБА_5 зареєстрована в спірній квартирі з 17.06.2008 року (а.с.13-14).

З 15 січня 2008 року, як вказано в акті обстеження квартири від 29.10.2019 року, вона користується вказаною квартирою, сплачує надані комунальні послуги.

Попередній власник будинку ОСОБА_3 , якому належала 1/2 частка квартири, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області №І-8/203/05-19 від 04.07.2019 року, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадня щодо актового запису про смерть №2 від 21 січня 2020 року (а.с.23,48).

Право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 09.03.1994 року (а.с.12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини кватири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №3116 від 05.08.2015 року (а.с.20).

Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог, - підтверджені письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, також повністю підтверджують доводи позивача щодо часу добросовісного, відкритого та безперервного користування нерухомим майном. У зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.11,15,16,344 ЦК України, керуючись ст.ст.12,81,264,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у селищі Олексієво-Дружківка, міста Дружківки Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений в нарадчій кімнаті 23 січня 2020 року.

Суддя: А. Л. Гонтар