Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/413/19

04 грудня 2020 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

позивачки: ОСОБА_1

представника позивача -адвоката: Малетина А.Я.

представника відповідача- адвоката: Гори Н.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона 12.11.2010 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації. В шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . В даний час вона з дочкою проживають у квартирі її матері, дитина знаходиться на її утриманні. Вона самостійно здійснює за нею догляд та займається її вихованням. Довготривалий час не працює, не займається підприємницькою діяльністю, а тому перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на виховання дитини та додаткових витрат на її утримання.

Відповідач є фізично здоровою особою, працює керівником проектів у філіалі міжнародної нафтосервісної компанії Шлюмберже, що знаходиться у АДРЕСА_1 , має постійний заробіток, крім їхньої дитини на утриманні більше нікого немає, непрацездатних батьків чи інших осіб також не має. Також ОСОБА_2 усунувся від виховання дочки, спілкування з нею майже припинив, інколи в телефонному режимі спілкується з дочкою. В добровільному порядку у відповідності до законодавства України відповідач відмовився сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , так як в нього висока заробітна плата і розмір аліментів буде високим.

Оскільки, відповідач відмовився в добровільному порядку узгодити питання про сплату аліментів, тому вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст відзиву на позовну заяву та письмових пояснень:
17.03.2020 року від представника відповідача ОСОБА_5 поступ відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги позивача вважає безпідставними, а обставини, якими їх обґрунтовує, такими, що не можуть заслуговувати на увагу суду. Відповідач вважає, що сторони в однаковій мірі зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. Відповідач вважає, що тяжке матеріальне становище позивача ОСОБА_1 не може визначати достатність чи недостатність аліментів на дитину. Розмір аліментів доводиться реальними затратами, що несе позивач на утримання дитини: витратами на одяг, на їжу, на обладнання для занять спортом, на музичні інструменти, платою за школу, навчальні курси, гуртки, секції та інше. Подібного роду доказів витрат на утримання дитини, позивач суду не надала. Задоволення позовних вимог не забезпечить його дочці дотримання права на утримання обома батьками, а тільки поставить його у несправедливе, нерівне із позивачем становище, щодо утримання їхньої дитини. Відповідач є громадянином Російської Федерації, де на даний час проживає та працює на постійній основі. Тому, він з поважної причини не може постійно бути поруч зі своєю дитиною, регулярно намагається, шляхом телефонного зв`язку, спілкуватися зі своєю дочкою та по мірі можливості безпосередньо, не покидає думки, що дитина з часом вирішить проживати з ним.

Під час перебування в Україні, протягом 27.12.2018 -11.01.2019, з вини позивача, він був позбавлений можливості зустрітися із дочкою ОСОБА_4 . За таких обставин. 04.01.2019 він звернувся до Служби у справах дітей. А тому вважає. що ОСОБА_1 свідомо та протиправно «усуває» його від спілкування з дочкою. Відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2019 у справі про розірвання шлюбу, дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю. Вказане рішення суду, в частині визначення місця проживання дитини позивачка ОСОБА_1 використовує у власних егоїстичних цілях, а саме чинить перешкоди йому у його спілкуванні з дочкою. Відповідач одноосібно утримував та утримує свою дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від моменту її народження. Відповідач продовжував та продовжує утримувати свою дитину, щомісячно здійснює перекази коштів позивачу для утримання ОСОБА_4 . Загалом за січень-грудень 2019 року та січень, лютий 2020 року відповідач переказав ОСОБА_1 для утримання дочки 39 100,00 грн.. Вважає твердження у позовній заяві позивача, що відповідач відмовляється узгодити питання по сплаті аліментів на утримання дитини в добровільному порядку у відповідності до Законодавства України є абсолютно неправдивими та такими, що не відповідають дійсності. Відповідач ОСОБА_2 добровільно виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дочки - щомісячно здійснює перекази коштів у розмірі більшому за встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач враховує вік своєї дитини, її здоров`я, необхідні виграти: на забезпечення її життєдіяльності, на підтримання нормального здоров`я, на відпочинок, необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя та вважає, що аліменти, які він щомісячно перераховує є достатніми для утримання його дочки. За наведених обставин, які підтверджуються доказами, відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів у судовому порядку є необгрунтованими та безпідставними. Просить відмовити ОСОБА_1 у позові до нього про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції позивача:
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Вважають, що батько повинен утримувати неповнолітню дитини та належним чином забезпечити їй необхідний та достатній рівень для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому, на підставі зібраних та поданих документів про доходи відповідача, вважають що їх треба визначити в частці від доходу. Просять стягувати аліменти з відповідача в користь позивача в частці від його доходу в розмірі 1/4 частки щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з часу подачі позову.

Відповідач ОСОБА_2 був допитаний в судовому за дорученням іноземного суду , де він позовні вимоги не визнав, так як добровільно оплачує аліменти на утримання дитини, щомісячно перераховує на рахунок позивача кошти в розмірі 2300,00 грн., також заперечив платити аліменти за рішенням суду. Зазначив, що не ухиляється від утримання і виховання своєї дочки, це позивач чинить перешкоду йому в спілкуванні з дочкою. Так як він постійно проживає в Російській Федерації, тому його інтереси в судах України буде представляти його представник.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь аліментів із ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , так як відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, додаткових витрат на утримання дитини також не надавав. Проте, у ході судового розгляду, такі твердження позивача виявилися необгрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам та спростовуються доказами наявними у матеріалах справи, а саме платіжними дорученням про сплату відповідачем аліментів за період березня 2019 року по листопад 2020 року. Вказані платіжні доручення свідчать про те, що відповідач бере участь в утриманні дитини добровільно, а позовні вимоги позивача про стягнення аліментів у судовому порядку є безпідставними. Обставини добровільної участі відповідача в утриманні дитини, у тому числі до подання і після подання позову, необхідно врахувати при ухваленні рішення, оскільки присудження аліментів від дня пред`явлення позову призведе до порушення майнових прав відповідача, якому за період з дня подання позову і до ухвалення рішення судом доведеться платити подвійні аліменти. А тому, просить присудити стягувати аліменти з дня набрання рішенням законної сили. При визначені розміру аліментів просить врахувати , що відповідач щомісячно переказує на рахунок позивача аліменти для дочки у розмірі більшому за рекомендований розмір аліментів, бере участь у додаткових витратах на дитину. Також у відповідача єдине джерело доходу-заробітна плата, інших джерел доходу він не має. Позивач не довела здійснення нею витрат на дитину, які просить стягнути з відповідача. При визначені розміру аліментів просить суд врахувати розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан її здоров`я, яка хронічних захворювань не має, потреби та здібності, що дитина відвідує безоплатну школу, додаткових платних освітніх послуг не отримує, хоча зі слів позивача нею здійснюються щомісячні витрати за заняття у художній школі у розмірі 200,00 грн., які документально не підтверджені, а також його майнове становище, що відповідач не має власного житла, тому орендує його та несе немалі щомісячні витрати, додатково оплачує комунальні послуги, та сплачувати 61283,27 рос, руб. на погашення кредиту щомісячно, умови у яких він живе та працює, його потреби для професійного зростання та забезпечення інтересів власної сім`ї, відсутність доходу у позивача, а також інші обставини, які мають істотне значення. З врахуванням майнового становища відповідача, вважає, що для дитини достатніми будуть аліменти у розмірі 1/12 частини його заробітку, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 6000,00 грн. щомісячно, що становить більше ніж два прожиткових мінімуму на дитину від 6 до 18 років. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Флоряк Д.В. від 05.03.2019 року провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Флоряк Д.В. від 06.03.2019 року провадження по справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги або явки відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, залежно від події, яка станеться раніше.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. від 12.08.2019 року цивільну справі № 348/413/19 (провадження № 2/348/524/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до свого провадження.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. від 10.03.2020 року провадження по справі поновлено та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2020 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який укладено 12 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 236, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7).

Від шлюбу в сторін народилася дитина: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.02.2019 року за № 3030 та довідки КП "Надвірнянський житловик" від 12.02.2019 року за № 358 позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2 в квартирі її матері, на даний час позивач не працює, транспортних засобів немає, неповнолітння дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , яка виховує її сама (а.с. 8-9).

Як вбачається з письмових документів, наданих відповідачем, згідно довідки ООО "Технологічна компанія "Шлюмберже" про доходи і суми податку з фізичних осіб за 8 місяців за 2019 рік від 22.08.2019 року ОСОБА_2 отримав 1660583,07 рос. рублів (а.с.44).

Згідно з довідки про доходи і суми податку з фізичних осіб за 2018 рік від 22.08.2019 року ОСОБА_2 за 12 місяців отримав дохід в розмірі 2636237,24 рос. рублів та працює в ООО"Технологічна компанія "Шлюмберже" (а.с.45).

Як стверджується довідкою ООО"Технологічна компанія "Шлюмберже" від 13.08.2019 року ОСОБА_2 працює з 01.01.2014 року по даний час працює в ООО"Технологічна компанія "Шлюмберже", з 01.09.2018 року призначений на посаду керівника проекту Служби інженерного сервісу (а.с. 50).

Згідно платіжних доручень від 30.01.2019 року ,14.02.2019 року, 12.03.2019 року,18.04.2019 року,10.05.2019 року, 19.06.2019 року, 16.07.2019 року, 15.08.2019 року, 18.09.2019 року, 18.10.2019 року, 16.11.2019 року, 17.12.2019 року, 21.01.2020 року, 20.02.2020 року ОСОБА_2 сплатив аліменти ОСОБА_1 на загальну суму 39100,00 грн. (а.с. 60-73)

Згідно копії рішення Надвірнянського районного суду від 14.08.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, неповнолітню дитини від шлюбу ОСОБА_4 - 18.11.2010 року залишено проживати з матір"ю. (а.с. 74-75).

Відповідно платіжних доручень від 19.03.2020 року, 20.04.2020року, 11.05.2020 року, 11.06.2020 року, 11.07.2020 року ОСОБА_2 сплатив аліменти ОСОБА_1 на загальну суму 11700,00 грн. (а.с. 90-94).

Згідно платіжного доручення від 11.08.2020 року ОСОБА_2 сплатив аліменти ОСОБА_1 на суму 2300,00 грн. (а.с. 103).

Довідкою ООО "Технологічна компанія "Шлюмберже" про доходи і суми податку фізичної особи від 06.08.2020 року ОСОБА_2 за 8 місяців за 2020 рік отримав 2003324,04 рос. рублів (а.с.104-105).

Згідно платіжних доручень від 02.09.2002 року, 11.09.2020 року ОСОБА_2 сплатив аліменти ОСОБА_1 на загальну суму 7500,00 грн. (а.с. 114-115).

Норми права, які застосував суд:
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН Про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).
У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.
У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.
Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.
Доводи відповідача про те, що позивач не довів свого порушеного права на отримання аліментів та що несе витрати на дитину у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин не надано, та не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Постанова КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19).
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього дочки в судовому порядку.
При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровою людиною, офіційно працевлаштованого.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 -118.11.2010 року народження в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Підстав для зменшення частки розміру аліментів судом не встановлено.
Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 20.02.2019 року.
Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У відповідносіт до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жителя АДРЕСА_3 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 180-182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 4, 19, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273,430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого АДРЕСА_3 та фактично проживаючого АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку щомісячно, але не менша 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 20.02.2019.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 жителя АДРЕСА_3 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого АДРЕСА_3 та фактично проживаючого АДРЕСА_4 .

Суддя О.Я. Міськевич
Повний текст рішення
виготовлений 14.12.2020 року