Справа № 211/6680/20
Провадження № 2-н/211/1617/20
У Х В А Л А

іменем України

15 грудня 2020 року

Суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 ст. 161 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Також відповідно до ч. 5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до заяви про видачу судового наказу, місцем реєстрації заявника є адреса: АДРЕСА_1 що у Покровському районі м. Кривого Рогу.

Відомою адресою боржника, заявник зазначає адресу: АДРЕСА_2 , відомостей щодо іншого місця реєстрації боржника матеріали заяви про видачу судового наказу не містять.

Так згідно відомостей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_2 , як зареєстрований станом на 08.12.2020 року не значиться.

Відповідно до ст. 165 ч. 1 п.9 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, згідно ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Також, відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Тобто Сімейним кодексом визначено право на звернення до суду з позовом (заявою) про стягнення аліментів матір`ю, батьком або опікуном у разі, якщо дитина мешкає разом із нею (ним).

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, що неповнолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на утриманні ОСОБА_1 , однак до матеріалів заяви не надано жодного доказу того, що дитина мешкає разом із матір`ю.

Таким чином є підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття- відмовити.

Роз`яснити заявнику її право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко