справа № 755/1060/16-ц головуючий у суді І інстанції Марцинкевич В.А.
провадження № 22-ц/824/185/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Суханової Є.М.,
з участю секретаряМариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 06 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (яке в подальшому перейменовано в ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 490067454, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 23 599,59 дол. США, а ОСОБА_1 зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені в договорі, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші платежі. В забезпечення виконання зобов`язань 06 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 490067454-П, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручилась за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, натомість позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував. У зв`язку із зазначеним станом на 06 грудня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 7 865,74 дол. США з яких: кредит - 1 922,61 дол. США; проценти - 317,28 дол. США; пеня - 5 625,85 дол. США.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач, ПАТ «Альфа-Банк»через представника - Макаренко І.В., подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

При цьому зазначає, що ПАТ «Альфа-Банк» було збільшено процентну ставку за користування кредитом відповідно до положень п. 6.2. кредитного договору, про що повідомлено позичальника, а тому, суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року скасовано в частині вирішення вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 16 березня 2015 року та закрито провадження у справі в цій частині. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в частині вирішення вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454, яка станом на 06 грудня 2015 року становить: 1 922,61 дол. США - заборгованість за кредитом, 317,28 дол. США - заборгованість за процентами, 25 000,00 грн. - пеня. В іншій частині вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 1 218,00 грн. судового збору. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в частині вирішення вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 17 березня по 06 грудня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кульбіч Калбукової С.А. задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року залишено без змін.

Під час нового розгляду в ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачам було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

09.01.2019 року до суду надійшли додаткові пояснення представника ОСОБА_2 , адвоката - Кульбіч - Калбукової С.А., згідно яких просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що ОСОБА_1 сплачував кредит у сумах більших від запланованих і тому сплатив суму кредиту раніше вказаного в договорі терміну, що підтверджується копіями квитанцій. Вказує на факт відсутності повідомлення шляхом надсилання листа позичальнику та поручителю про збільшення процентної ставки за договором та вважає, неправомірною претензію банку про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат - Кульбіч - Калбукова С.А., повідомила апеляційний суд, що відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і просила залучити до участі у справі як його правонаступника ОСОБА_2 Просила, також, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року було залучено як правонаступника процесуальних прав та обов`язків померлого відповідача ОСОБА_1 його дружину ОСОБА_2 .

Представник ПАТ «Альфа-Банк» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий у іншому судовому процесі. Колегія суддів визнавши причину неявки представника позивача не поважною визначилася про розгляд справи за його відсутності, так як його неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 490067454. За умовами договору Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 23 599,59 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних, строком до 06 травня 2015 року, для придбання транспортного засобу (т.1, а.с.4).

Пунктом 3.4 кредитного договору передбачено, що в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно з пунктом 6.2 укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору Банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін у чинному законодавстві тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки за кредитом та внесення у зв`язку з цим змін у додаток № 1 до договору Банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору. У зв`язку із зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку № 1 до договору та викладення додатку № 1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток № 1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів за кредитом, який скасовує попередній і стає невід`ємною частиною договору, позичальник отримує в Банку самостійно. Банк не має права змінювати процентну ставку за кредитом у зв`язку із зміною кредитної політики Банку.

В забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором 06 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки (т.1, а.с.8).

Відповідно до пункту 5.4 договору поруки у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

З 01 вересня 2008 року Банком в односторонньому порядку підвищено процентну ставку за користування кредитом до 16,5 % річних (т.1, а.с.15).

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобов`язання за кредитним договором, 13 січня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості, яка відповідно до наданих Банком розрахунків станом на 06 грудня 2015 року становить 7 865,74 дол. США, з яких: кредит - 1 922,61 дол. США; проценти - 317,28 дол. США; пеня - 5 625,85 дол. США (т.1, а.с.15).

Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» звертався до суду з позовом про стягнення з поручителя ОСОБА_2 наявної станом на 16 березня 2015 року заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_1 ..

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» було відмовлено з тих підстав, що без згоди поручителя ОСОБА_2 . Банком був підвищений розмір процентної ставки за кредитом. Доказів направлення повідомлення про підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором на адресу ОСОБА_2 або підписання з нею відповідної додаткової угоди до договору поруки станом на 2008 рік у матеріалах справи № 755/7677/15-ц немає. У справі № 755/7677/15-ц ОСОБА_1 є третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору, в апеляційному порядку рішення суду не оскаржував.

Ухвалюючи рішення від 14.06.2016 року у даній справі та відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що про збільшення процентної ставки відповідач не був повідомлений належним чином, а тому нарахування заборгованості за збільшеною процентною ставкою є незаконним та безпідставним. Крім того, вважав, що заборгованість, відповідно до розміру відсоткової ставки 14.5% річних, що передбачено договором відсутня, оскільки відповідачем було погашено кредит у повному розмірі за відсотковою ставкою 14,5%, що підтверджується відповідними квитанціями.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 колегія суддів дійшла висновку що її слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Порядок зміни розміру процентів за користування кредитом передбачений пунктом 6.2 кредитного договору від 06 травня 2008 року № 490067454.

Надавши Банку право в односторонньому порядку змінювати розмір процентів, сторони узгодили процедуру зміни процентної ставки, а саме: у випадку прийняття кредитором такого рішення Банк повинен повідомити позичальника за сім днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом положень частини першої статті 651 та частини третьої статті 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковими для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» з 01 вересня 2008 року змінив процентну ставку за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 з 14,5 % до 16,5 % річних, без належного повідомлення про це боржника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 та постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа № 761/37819/15-ц.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що Банком не дотримано процедури повідомлення ОСОБА_1 про підвищення в односторонньому порядку розміру процентної ставки згідно з вимогами пункту 6.2 кредитного договору від 06 травня 2008 року № 490067454 є обґрунтованими та законними, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_1 листа про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, а отже, про зміну умов кредитного договору, позивачем надано не було, тому факт його вручення адресатові під розписку є недоведеним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням наданих відповідачем доказів сплати суми кредиту, станом на 06.12.2015 року, виходячи із процентної ставки у розмірі 14,5 % річних у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по кредитному договору від 06.05.2008 року № 490067454.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги розрахунок по платежам, поданий стороною відповідача (а.с. 23 т.3), який співпадає з розрахунком сукупної вартості кредиту, поданого позивачем (а.с.7 т.1) щодо розмірів необхідних платежів, які були проведені відповідачем у визначені договором строки і, що підтверджується доданими квитанціями.

Поряд з цим, колегія суддів розцінює критично доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідача повідомлено про зміну розміру процентної ставки, оскільки вказане суперечить матеріалам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 490067454 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

Є.М. Суханова