Справа № 2-3432/11
Провадження № 6/219/189/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Погрібна Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

встановив:

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником посилаючись на те, що 07.02.2012 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалив рішення по справі № 2-456/2012 про стягнення з боржників (відповідачів), якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 204ЗН/07-9. 28.11.2019 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 212009 про відступлення прав вимоги. За умовами Договору відступлення Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором кредиту № 204ЗН/07-9. На підставі чого заявник просить замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі 2-456/12.

В судове засідання сторони не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник заявника в заяві просить розглянути справу у його відсутність, від інших учасників заяв про відкладення розгляду справи не надійшло.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд розглянув справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі заборгованості за кредитом в сумі 112 710,40 грн., та судові витрати 13 17,10 грн.

28.11.2019 року між ПАТ «ВіЕйБіБанк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 204ЗН/07-9 про відступлення прав вимоги. За умовами Договору відступлення Банк, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-10-18-000056-b, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги за кредитними договорами.

З реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 26.11.2019, який є додатком №1 до договору № 212009 встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв у власність право вимоги за кредитним договором № 204ЗН/07-9.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення частини 1 статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, як слідує з ч. 1 ст. 442 ЦПК України.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 202, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 258, 260, 351-355, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 2-456/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 204ЗН/07-9.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя /підпис/ Н.М. Погрібна

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя