ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 січня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/126/20

Номер провадження : 2/484/445/20

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Фортуна Т.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про зняття арешту,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту з усього нерухомого та рухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Первомайського міськрайонного ВДВС Дворецькою К.С. в межах виконавчого провадження про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України зазначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно з пунктом 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач будучи боржником у виконавчому провадженні оскаржує дії державного виконавця, пов`язані з накладенням арешту на його майно. При цьому, саме виконавче провадження, в межах якого оскаржуються вказані дії відкрито на підставі рішення Братського районного суду Миколаївської області, на виконання якого видано виконавчий лист від 13.05.2016 року про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Характер таких правовідносин свідчить про те, що вказана справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження, а підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, який передбачено Розділом VII ЦПК України, тобто шляхом подання відповідної скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, з урахуванням положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України вважаю, що у відкритті провадження у справі належить відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 260 ЦПК України,

постановив:

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з усього нерухомого та рухомого майна.

Роз`яснити позивачу, що розгляд таких справ проводиться в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, який передбачено Розділом VII ЦПК України шляхом подання до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, відповідної скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Т.Ю. Фортуна