Справа: 164/2085/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0800 га. Спадкоємцями по смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_3 , яка відмовилась від спадщини, та дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_4 , кожен зокрема, не з`явилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-10).

Відповідно до довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 5435 від 21 жовтня 2019 року, № 359 від 18 жовтня 2019 року, № 5914 від 4 грудня 2019 року будинок з надвірними будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 . Крім того, спадкодавцю належить земельна ділянка, площею 0,0800 га. На день смерті разом з спадкодавцем за вищевказаною адресою були зареєстровані дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , внуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , правнук ОСОБА_7 (а.с. 12-14).

Із заяви ОСОБА_3 від 4 вересня 2018 року, посвідченої нотаріально, вбачається, що вона відмовляється від належної частки спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 і не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 27).

Відповідно до витягу з рішення виконкому Маневицької селищної ради від 13 липня 1966 року ОСОБА_2 виділено в безстрокове користування земельну ділянку, площею 800 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 ) (а.с. 12, 16).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1648/02-31 від 5 грудня 2019 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 0,0800 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 1727/01-16 від 26 грудня 2019 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 267 за 2018 рік. 4 вересня 2018 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_1 4 вересня 2018 року з заявою про відмову від належної частки спадщини звернулась ОСОБА_3 (а.с. 25-27).

Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 20 листопада 2019 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 17).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 200, 247, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку, площею 0,0800 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , що була виділена ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Маневицької селищної ради від 13 липня 1966 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська