ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1488/19
Номер провадження 2/292/20/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И
21 січня 2020 року смт.Пулини
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Рябенької Т.С.,
секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 22 листопада 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноармійського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №52.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Збереження сім"ї є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Із ОСОБА_2 вони прожили разом чотири роки, після чого вона з дитиною переїхала жити на квартиру, яку винаймає сама та сплачує 800 грн. щомісячно. З березня 2019 року вони припинили будь-які шлюбні відносини та проживають окремо, відповідач матеріально допомогав їм частково. ОСОБА_2 працює різноробочим, розмір його доходу їй невідомий, оскільки вони не проживають разом майже рік, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною повноліття, після розлучення залишити їй та дитині прізвище ОСОБА_6 , судові вирати покласти на відповідача. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить залишити прізвище їй і дитині прізвище ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про місце, дату та час його проведення повідомлений належним чином. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Щодо розлучення із ОСОБА_1 не заперечує. Щодо розміру аліментів просить стягнути їх в меншій сумі, ніж зазначена в позовній заяві, оскільки не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноармійського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №52, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.11.2014 року (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.06.2015 року сторони являються батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). Відповідно до довідки виконкому Пулинської селищної ради Пулинського району Житомирської області №2237 від 20.08.2019 року до складу сім"ї позивачки входить дочка ОСОБА_5 , 2015 р.н. (а.с.11). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти позову не заперечує, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заберечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В своїй письмовій заяві заяву відповідач частково заперечує проти позовних вимог щодо стягнення аліментів та просить стягнути з нього аліменти в меншій сумі, ніж зазначена в позовних вимогах, оскільки не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. При цьому будь-яких документів на підтвердження своєї неспроможності сплачувати аліменти з розмірі, заявленому позивачкою, суду не надав. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що відповідач є молодий за віком, працездатний, будь-яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини з розмірі 1500 грн. щомісячно в судовому засіданні не встановлено, доказів того, що він не має ніяких доходів, а також доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність та інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його неспроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, відповідач не надав. З урахуванням викладеного, зважаючи на вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для задоволення мінімальних потреб дитини, а саме - калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її віку, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батька у її утриманні, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на на користь позивачки аліментів в розмірі 1500 грн. щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі, на думку суду, є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому у разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров`я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ч.ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України з нього слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову в розмірі 384,20 грн., а інші 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. слід повернути позивачці з державного бюджету. Крім того, при зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 768 грн. 40 коп. на користь держави.
Керуючись ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, 112-114, 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76, 81, ч.1 ст.141, ч.1 ст.142, ч.1 ст.259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
Суддя Т.С.Рябенька