Провадження № 2-о/463/25/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

з участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

заявник звернулася до суду із заявою у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина, в якій просила видати обмежувальний приписстроком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 ; обмежити ОСОБА_3 спілкування з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на побачення без присутності матері ОСОБА_1 чи працівників органу опіки та піклування; заборонити ОСОБА_3 наближатися на менше, ніж 300 метрів, до місця проживання (перебування) ( АДРЕСА_2 ), роботи ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак подружнє життя між ними не склалось та шлюб між ними було розірвано згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року. У шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постраждала особа та її неповнолітня дитина, мати постраждалої особи ОСОБА_5 , сестра ОСОБА_6 та її неповнолітня донька проживають однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_1 . Ще до офіційного розірвання шлюбу у лютому 2018 року заявник була змушена з`їхати з квартири, яку спільно з кривдником винаймали, оскільки спільне життя з ним було нестерпним. Однак йому таке рішення заявника не сподобалось і він усілякими способами розпочав її переслідування. Одразу після розірвання шлюбу між колишнім подружжям склались вкрай непрості та напружені відносини. Кривдник, не полишаючи наміру спричиняти постраждалій особі шкоду, поселився у тому ж будинку, у квартирі АДРЕСА_4 , яку орендував. У вказаній квартирі кривдник проживав спільно зі своєю співмешканкою. Кожного дня, починаючи з травня 2019 року, кривдник підстерігав постраждалу особу на сходовій клітці, ображав її словесно, погрожував, вимагаючи побачення зі спільною дитиною, всупереч її розкладу життєдіяльності, слідкував за постраждалою особою, перешкоджав їй жити повноцінним життям. Всупереч інтересам спільної дитини кривдник неодноразово самовільно забирав спільну дитину, відвозив її за межі Львова, спричиняв неодноразово психологічні травми, як дитині, так і постраждалій особі. Усі вказані факти постраждала особа неодноразово доводила до відома Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, однак належного реагування з їхнього боку не було. Вказані факти підтверджуються заявою ОСОБА_1 на ім`я директора ЛМЦСССДМ від 03.06.2019, актом отримання усної заяви та повідомлення про вчинення насильства в сім`ї або реальну загрозу його вчинення від 03.06.2019, листом Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 02.07.2019 № 2607-252, листом від 09.07.2019 № 10357/39/0119 Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області. Згідно психодіагностичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке проведено практикуючим психологом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний дитячий психоневрологічний диспансер» ОСОБА_11 від 30.05.2019 було встановлено, що кривдник розповідає дитині про диявола, показує йому мультфільми лякаючого характеру, після чого в дитини з`явились нічні жахи: він чує голос, який наказує йому «зламати нові іграшки та вбити маму». Згідно консультації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проведена доцентом кафедри психіатрії та психотерапії факультету післядипломової освіти ЛНМУ ім. Данила Галицького ОСОБА_7 , при продовженні нестабільної поведінки тата і проблем у сина рекомендовано провести експертизу психічного здоров`я батька, якщо він буде наполягати на подальших зустрічах з дитиною. Психологічне насильство з боку кривдника призвело до негативних наслідків, зокрема, у виписці з амбулаторної картки ОСОБА_1 , складеній завідуючим кафедрою психіатрії, психології та сексології ОСОБА_8 , зазначено, що у зв`язку з вчиненням щодо постраждалої особи психологічного насильства з боку кривдника у неї виявлено симптоми посттравматичного стресового розладу. Даний розлад розвинувся внаслідок зради чоловіка, розлучення та погроз з його боку ОСОБА_1 , її сину та матері. Також причинно-наслідковий зв`язок між діями кривдника та станом постраждалої особи підтверджується висновком спеціаліста (судового-психіатричного експерта) ОСОБА_9 № 16/К від 13.11.2019. На даний час кривдник продовжує переслідувати постраждалу особу через мережу Інтернет, використовуючи соціальні мережі та всі доступні месенджери, застосовуючи CMC та ММС повідомлення, електронні листи, тощо. Зокрема, кривдник погрожує постраждалій особі спричинити їй тілесні ушкодження, забрати дитину, продати у рабство, тощо. Також на роботу до постраждалої особи декілька разів приходили невідомі їй люди, які представлялись знайомими кривдника та намагались схилити її до відновлення відносин із кривдником, вимагали передати їм дитину, тощо. Таким чином, насильницькі дії психологічного характеру кривдника щодо постраждалої особи та їх спільної дитини є систематичними та стійкими. Проявляючи домашнє насильство, кривдник не зважає ні на уставлені загальноприйняті норми співжиття, ні на вік та стан здоров`я малолітньої дитини чи на їхні фізіологічні потреби. Його дії носять цинічний та аморальний характер, виявляються у систематичному психологічному приниженні постраждалої особи та негативному впливі на неї та їх спільну дитину. При цьому кривдник не відчуває докорів сумління, не намагається вибачитись, чи у будь-який інший спосіб виправити наслідки своєї неправомірної поведінки. Отже, виходячи з наведеного, оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, враховуючи погрози вчинення фізичного насильства, слід прийти до висновку про існування високих ризиків настання таких наслідків у разі невжиття заходів застережного характеру. Зважаючи на це, постраждала особа вважає, що до кривдника слід застосувати застережні заходи, зазначені в прохальній частині поданої до суду заяви.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги викладені в заяві, надали пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису, та просили таку задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином під розписку був повідомлений про час і місце розгляду справи, його неявка з невідомих причин не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з положеннями п. 2, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін.

Ч.ч. 3-4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що сторони в період з 12.07.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

Заявник, її неповнолітня дитина, мати ОСОБА_5 , сестра ОСОБА_6 та її неповнолітня донька фактично проживають в одній квартирі АДРЕСА_1 (заявник та її сестра зареєстровані там за місцем проживання), що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих від 25.06.2019 № 229 та показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .

Оцінюючи дії заінтересованої особи ОСОБА_3 , суд враховує призначення інституту обмежувального припису як спеціального невідкладного заходу щодо протидії домашньому насильству, який передбачає невідкладне вжиття заходів реагування судом у разі вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства.

Як вбачається із пояснень заявника та показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , дійсно підтверджується факти психологічного насильства ОСОБА_3 відносно колишнього подружжя, яке виразилося у тому, що він систематично всупереч волевиявленню останньої переслідує постраждалу особу, як особисто, так і через мережу Інтернет, використовуючи соціальні мережі, доступні месенджери, застосовуючи CMC та ММС повідомлення, електронні листи, засоби фото- та відео зйомки, яку проводить без згоди постраждалої особи, погрожує їй застосуванням фізичного насильства. З метою чинення психологічного насильства на заявника ОСОБА_3 після розірвання шлюбу поселився та тривалий час проживав в одному під`їзді із нею в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 .

Психологічне насильство з боку кривдника призвело до негативних наслідків, зокрема, у виписці з амбулаторної картки ОСОБА_1 , складеній завідуючим кафедрою психіатрії, психології та сексології ЛНМУ ім. Д. Галицького ОСОБА_8 , зазначено, що у зв`язку з вчиненням щодо постраждалої особи психологічного насильства з боку кривдника у неї виявлено симптоми посттравматичного стресового розладу. Даний розлад розвинувся внаслідок зради чоловіка, розлучення та погроз з його боку. Також причинно-наслідковий зв`язок між діями кривдника та станом постраждалої особи підтверджується висновком спеціаліста (судового-психіатричного експерта) ОСОБА_12 № 16/К від 13.11.2019.

Вказані письмові докази, пояснення заявника та показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , на думку суду, вказують на високий рівень загрози продовження насильницьких дій психологічного характеру з боку заінтересованої особи відносно заявника.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , є високою вірогідність продовження домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, поясненнями заявника та показаннями допитаних судом свідків, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис в межах визначеного у законі строку, а саме на шість місяців.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист її від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення в частині вимог, що стосується безпосередньо заявника.

Стосовно вимог заяви про видачу обмежувального припису в інтересах дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб обмеження ОСОБА_3 спілкування з ОСОБА_4 шляхом заборони на побачення із ним без присутності матері ОСОБА_1 чи працівників органу опіки та піклування, то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

По-перше, суд вважає суперечливими вимоги заяви у цій частині, оскільки такі прямо суперечать вимогам заяви, які вже задоволені судом, про заборону заінтересованій особі наближатися та спілкуватися із заявником.

По-друге, суд вважає не доведеним факт психологічного насильства ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи заяви та наданих заявником письмових доказів про негативні наслідки нібито спілкування дитини з батьком на релігійні теми є очевидно недостатніми, на переконання суду, для констатації факту домашнього насильства відносно дитини.

По-третє, на думку суду, якщо заявник вважає, що батько не виконує, або неналежним чином виконує батьківські обов`язки, то такий спір щодо участі (чи обмеження участі) батька у вихованні дитини повинен вирішуватися між сторонами органом опіки і піклування або в судовому порядку у позовному провадженні з врахуванням вимог сімейного законодавства з цих питань (ст.ст. 158, 159, 162, 164 СК України) та залученням органу опіки і піклування, який уповноважений надавати висновки із цих питань, як того вимагає ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким протягом шести місяців заборони ОСОБА_3 :

- перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 ;

- наближатися на менше, ніж 300 метрів, до місця проживання (перебування) ( АДРЕСА_2 ), роботи ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В решті вимог заяви - відмовити.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Личаківський відділ поліції ГУ НП у Львівській області та Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 .

Суддя: Мармаш В. Я.