ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5523/19
Провадження № 2/210/528/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" січня 2020 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На праві власності належить 1/2 квартири, власник іншої 1/2 частини квартири ОСОБА_2 Зазначена квартира опалюється за допомогою централізованого опалення, використовується для проживання в ній та не використовується у підприємницькій (господарській) діяльності. Нараховуючи послугу з централізованого опалення за основу для нарахування було взято постанову КМУ №315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №758». Проте, Постановою Уряду №867 від 19.10.2018 року, 01.11.2018 року втратила чинність Постанова КМУ №315 від 27.04.2016 року. Протиправною, не чинною Постановою КМУ №315, суттєво, майже вдвічі, підвищено тарифи на газ, оскільки ціна газу закладалася в собівартість послуги з централізованого опалення, у зв`язку з чим, саме на нього як споживача покладено тягар сплати послуг централізованого опалення, що суттєво збільшує видатки на комунальні послуги.

Не чинна Постанова №315 впливає на його законні інтереси, погіршує становище. Тобто, нарахування за послуги за централізоване опалення у його кварті, у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року було по завищеним тарифам, що погіршувало його становище. Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою по електронній пошті про здійснення перерахунку вартості послуг з централізованого опалення за період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року, однак відповіді не отримав. Отже, в період із травня 2016 року по листопад 2018 року побутовим споживачам природний газ поставлявся за граничною роздрібною ціною, яка була нарахована за цінами на природній газ, і яка, ціна газу закладалася в собівартість послуги з централізованого опалення, які визнані незаконними, встановленою протиправною та не чинною Постановою №315. Тому, позивач просить суд зобов`язати КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснити перерахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 за отриману житлово-комунальну послугу з централізованого опалення, у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року по квартирі АДРЕСА_1 , повернувши зайво сплачені грошові кошти, або врахувати їх в якості переплати у рахунок майбутніх платежів, які були нараховані відповідно постанови КМУ №315 визнаної незаконної; відновити становище ОСОБА_1 , яке існувало до Постанови КМУ №315 від 27.04.2016 року «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01.10.2015 року №758» з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 року.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позивного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» Шемет І.О. подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належать встановлення тарифів на теплову енергію суб`єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом. Формування тарифів на послуги з централізованого опалення здійснювалося відповідно до порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 року № 377.

У період з 01.10.2016 року по 01.11.2018 року тарифи на послугу з постачання теплової енергії були затверджені в наступному вигляді: - з 01.05.2015 року затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). З 01.07.2016 року затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1411,77 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість).

З 04.11.2016 року затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 року зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016 року з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1417 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 51,63 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість). З 31.12.2017 року згідно постанови від 28.12.17 року № 1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1424,96 грн./Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1070,27 грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 354,69 грн./Гкал); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 67,05 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 16,69 грн. за 1 кв. м)». З 06.10.2018 року згідно Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №240 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1171» для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал - 1431,15грн./Гкал (з ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1070,27грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 360,88грн./Гкал). З 06.10.2018 р. згідно Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №240 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1171» для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії за 1 Гкал - 67,34грн./м? (з ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 50,36грн. за 1м?; решта витрат, крім паливної складової - 16,98грн. за 1м?). З 01.01.2019 р. згідно Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення,що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги» для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал 1701,19грн. / Гкал (з ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1311,59грн./Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 389,60грн./Гкал). З 01.01.2019 року згідно Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення,що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги» для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 80,04 грн./кв.м? (з ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 61,71грн за 1м?; решта витрат, крім паливної складової - 18,33грн. за 1м?). Вищевказані постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є чинними та не визнані недійсними в судовому чи адміністративному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, письмові пояснення представника відповідача, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить по 1/2 частини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23794180 від 08.09.2009 року (а.с. 22).

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вулицю «22-го Партз`їзду» змінено на вулицю «Віталія Матусевича».

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом.

Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, зі змісту цієї статті випливає, що дії співвласників щодо управління, утримання, збереження спільного майна повинні бути взаємно узгодженими, як наслідок вчинення одним співвласників будь-яких дій щодо нерухомого майна без згоди іншого співвласника свідчитиме насамперед про порушення прав іншого співвласника, оскільки відсутнє волевиявлення останнього щодо вчинення певних дій одним із співвласників. Учасники спільної часткової власності повинні погоджувати одне з одним дії по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю. Учасники спільної часткової власності використовують свої права по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою. У разі розбіжностей щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном або непогодження із питаннями щодо здійснення повноважень у розпорядженні спільним майном, спір може бути вирішено судом.

По відношенню одне до одного співвласники зобов`язані погоджувати свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю й у зв`язку з цим утримуватися від дій, що можуть перешкоджати реалізації іншими співвласниками їх повноважень. Обов`язки співвласників можуть бути як активні так і пасивні. Угода співвласників є двостороннім чи багатостороннім правочином, у якому визначається порядок і способи здійснення повноважень співвласниками. Для таких договорів законом не передбачена обов`язкова форма, тому вони можуть бути укладені як в усній, так і у письмовій, чи нотаріально посвідчуватися.

Отже, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому співвласники щодо управління, утримання, збереження спільного майна повинні бути взаємоузгодженими, внаслідок чого вчинення одним співвласників, тобто ОСОБА_1 будь-яких дій щодо перерахунку житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року, без згоди іншого співвласника ОСОБА_2 свідчить насамперед про порушення прав співвласника ОСОБА_2 , оскільки відсутнє волевиявлення останнього щодо вчинення певних дій.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства, зокрема й уникнення порушення прав ОСОБА_2 , як співвласника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 322. 355, 356, 360 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 16, 76, 81, 82, 258, 259, 263 - 265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення залишити без задоволення.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 22 січня 2020 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко