16.01.2020 Справа № 756/9031/19
№756/9031/19
№2/756/1485/20
УХВАЛА

16 січня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 у якому просить визнати недійсним договір позики №1 від 15.06.2017 року, що укладений в с. Амурське, Красногвардійського району Республіки Крим, між позикодавцем громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_1 за яким було передано в позику терміном до 01.01.2018 року 9 770 000 Російських рублів.

Стаття 1 ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту оскаржуваного договору позики №1 від 15.06.2017 року вбачається, що даний договір укладався у відповідності з законодавством Російської Федерації, більше того, згідно п. 7.4 Договору у всьому, що не передбачено даним договором сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації.

За п. 6.4. Договору у випадку не врегулювання протиріч в претензійному порядку, а також у випадку неотримання відповіді на претензію в термін, указаний в п. 6.4 договору, спір передається на розгляд в суд по місцю знаходження позивача.

Згідно Договору ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно відповіді ГІОЦ головного обчислювального центру від 23.07.2019 року ОСОБА_1 зареєстрованим у м. Києві не значиться.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

При цьому, стаття щодо можливості договірної підсудності у чинному ЦПК України виключена.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 року, підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі. Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, крім іншого, у випадку, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Звертаючись із вказаним позовом до Оболонського районного суду м. Києва та на час вирішення судом питання про відкриття провадження у справі позивачем не надано доказів на підтвердження місцезнаходження майна ОСОБА_2 , адреси його місця проживання чи перебування саме в Оболонському районі м. Києва.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановленим законом.

В порушення ст.175 ЦПК України в позовній заяві не обґрунтовано та не зазначено доказів на підтвердження можливості розгляду даного позову саме Оболонським районним судом м. Києва.

За таких обставин, позовну заяву залишено без руху та ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 13.12.2019 року, однак не більше п`яти днів з часу отримання даної ухвали.

На виконання зазначеної ухвали позивачу запропоновано надати до суду позовну заяву з дотриманням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в зазначеній ухвалі.

Згідно супровідного листа Оболонського районного суду м. Києва копія ухвали про усунення недоліків позову направлена ОСОБА_1 за адресою вказаною останнім 04.12.2019 року.

При цьому, станом на 16.01.2020 року вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову не виконано.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук