КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №361/5905/19
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2208/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарова Михайла Сергійовича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року (суддя Петришин Н.М.) за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення доказів,

встановила:

у серпні 2019р. представник ОСОБА_1 - адвокат Гончаров М.С. звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви шляхом витребування у Броварського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області відомостей, що містяться в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, про суми виплачених доходів та утримання податків з ОСОБА_2 за період з січня 2015р. по квітень 2019р., та витребування у Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області інформації, що міститься у персоніфікованому обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування про розмір заробітної плати та наявність (зарахування) страхового стажу у ОСОБА_2 за період з січня 2015р. по квітень 2019р.

Обґрунтовуючи заяву, представник заявника посилався на те, що 3 липня 2015р. ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 шлюб, який зареєстрований Центральним Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1262, дітей подружжя не має. У зв`язку із погіршенням шлюбних відносин ОСОБА_1 20 березня 2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і на час подання заяви про забезпечення доказів розгляд справи триває.

Представник заявника зазначав, що 11 серпня 2015р. між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір про участь у фонді фінансування будівництва № 71409, предметом якого була двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 м2, право власності на яку було зареєстровано 18 жовтня 2017 року. У 2018 році між ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Аркада» був укладений ще один договір про участь у фонді фінансування будівництва, предметом якого є квартира у житловому комплексі «Евріка» у будинку АДРЕСА_2 , право власності на яку ще не зареєстровано.

Представник ОСОБА_1 посилався на те, що вищезазначені угоди були укладені

під час перебування сторін у шлюбі, тому придбане майно є спільним майном подружжя та підлягає поділу між ними, а подання обґрунтованого позову про поділ спільного майна подружжя з відступленням від презумпції рівності часток є неможливим без витребування інформації про розмір доходів ОСОБА_2 за період спільного проживання з ОСОБА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року заяву про забезпечення доказів задоволено.

18 вересня 2019р. ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення доказів, посилаючись на те, що ОСОБА_1 у визначений законом строк позовну заяву не подано.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2019 року клопотання про скасування заходів забезпечення доказів задоволено, скасовано заходи забезпечення доказів, вжиті ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гончаров М.С. просить ухвалу суду скасувати як передчасну, незаконну та необґрунтовану.

Представник ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, оскільки про постановлення ухвали про забезпечення доказів ОСОБА_1 дізнався лише 4 листопада 2019 року після ознайомлення його представника з матеріалами справи, тому пропуск десятиденного строку на подання позовної заяви стався не з його вини та без будь-якого умислу.

Також представник ОСОБА_1 зазначає, що судом порушені норми процесуального права в частині строків виконання ухвали про забезпечення доказів, оскільки у порушення ч. 11 ст. 118 ЦПК України суд направив ухвалу від 28 серпня 2019 року до Броварського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області тільки 6 вересня 2019р. Крім того, ухвала суду в частині витребування запитуваної інформації у Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області виконана.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, вважаючи її доводи безпідставними, оскільки заявник мав можливість ознайомитися з матеріалами справи та ухвалою суду про забезпечення доказів як в суді, так і на сайті судової влади України.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.166-167, 169), у судове засідання не з`явився, клопотання про його перенесення не подав, явку свого представника не забезпечив, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , яка просила залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Скасовуючи заходи забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений законом десятиденний строк з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів, заявником не подано до суду позовну заяву про поділ майна подружжя.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 5 статті 116 ЦПК України визначено, що у разі подання заяви про

забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження, суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Судом встановлено, що у визначений ч. 5 ст. 116 ЦПК України ОСОБА_1 не була подана позовна заява, в обґрунтування якої були вжиті судом заходи забезпечення доказів, а відтак суд першої інстанції прийшов до правомірного рішення про скасування заходів забезпечення доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не подав позовну заяву у визначений законом строк через необізнаність про постановлення ухвали про забезпечення доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки це суперечить положенням ч. 5 ст. 116 ЦПК України.

Крім того, заява про забезпечення доказів була подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Гончаровим М.С., який, як фахівець у галузі права, обізнаний про необхідність подання позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Звернувшись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви, ні ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Гончаров М.С. не проявили належної зацікавленості у розгляді поданої заяви про забезпечення доказів, яка відповідно до ст. 118 ЦПК України розглядається судом протягом п`яти днів з дня надходження до суду.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ч. 11 ст. 118 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставним, так як зазначена норма процесуального права не зобов`язує суд направляти ухвалу про забезпечення доказів на виконання.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції направив ОСОБА_1 копію ухвали, чим виконав покладений на нього ст. 272 ЦПК України обов`язок.

Також не може бути підставою для скасування ухвали суду часткове виконання ухвали, так як це не передбачено положеннями ст. 116 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що ні ОСОБА_1 , ні його представником не надано доказів поданням до суду відповідної позовної заяви і на час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гончарова Михайла Сергійовича залишити без задоволення, ухвалу Броварського міськрайонного суду

Київської області від 19 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 січня 2020 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк