Житомирський апеляційний суд
Справа №280/364/17 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 26 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т. І., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №280/364/17 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про захист прав споживачів та стягнення коштів на виконання наслідків нікчемності правочину за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, який 16.10.2018 уточнила та просила зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у гривнях за №001-05238-160115 від 16.01.2015 та включити до черги кредиторів. Стягнути на її користь із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошти в сумі 30000,00 грн внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу «Найкращий від Миколая» укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк» 16.01.2015 за №001-05238-160115, судові витрати стягнути із відповідача. Позовні вимоги мотивувала тим, що 16.01.2015 між нею та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях за №001-05238-160115. Згідно договору, банк прийняв на депозит кошти в розмірі 30 000 грн, з обов`язком виплачувати 13% річних на строк по 16.04.2015 включно. Кошти на її депозитний рахунок було переведено з банківського рахунку її матері ОСОБА_2 . На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 ПАТ «Дальта Банк» визнано неплатоспроможним та запроваджено тимчасову адміністрацію. З 08.10.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам коштів за депозитними рахунками. Листом тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» позивача повідомлено, що договір банківського вкладу 001-05238-160115 є нікчемним. 17 вересня 2015 року кошти повертались з її рахунку на рахунок матері, а 23.09.2015 ці кошти знову були повернути на рахунок позивача. Зазначала, що із вказаного часу не може повернути собі кошти. Так, станом на момент введення тимчасової адміністрації, договір був визнаний нікчемним, але самі кошти не повернуті та залишаються у банку та на підставі ст. 215, 216 ЦК України, позивач має право на стягнення з відповідача вказаних коштів.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за банківським вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» № 001-05238-160115 від 16.01.2015 та включити до черги кредиторів. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 30000,00 грн, внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая», укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» від 16.01.2015 за № 001-05238-160115.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування доводі апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що оскільки даний спір стосується владної функції Фонду щодо визначення осіб, які мають право на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду та визначення розміру гарантованої суми відшкодування, відтак він є публічно-правовим, а тому не підсудний цивільній юрисдикції. Зазначає, що фактично кошти на рахунок позивача були переведені ОСОБА_2 із її рахунку, тобто це не є власними коштами позивача, що вказує на наміри ОСОБА_2 отримати кошти при ліквідації банку не в порядку черговості, а за рахунок коштів Фонду відшкодування в сумі понад 200000,00 грн, замість отримання залишку коштів за рахунок реалізації майна банку, як кредитор четвертої черги. Отже, шляхом розміщення грошей на рахунках позивача від імені ОСОБА_2 , були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Скаргу обґрунтовує тим, що оскільки не існує жодного рішення, яким би нікчемний правочин був визнаний судом дійсним, а отже і спірний договір не створює юридичних наслідків, а у позивача відсутні правові підстави стягувати із Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів банківського вкладу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях за № 001-05238-160115.

Пунктом 1.8 правочину передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами договору. У разі, якщо, в день укладення сторонами договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений.

Із платіжного доручення № 44414305 від 16 січня 2015 року вбачається, що кошти на рахунок ОСОБА_1 у сумі 30 000 грн, були зараховані з рахунку ОСОБА_2 , відкритого в ПАТ «Дельта Банк».

23 вересня 2015 року представником тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» було повідомлено ОСОБА_1 , що ПАТ «Дельта Банк» на підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 про запровадження в Банку з 03.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк». Також, позивача було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 001-05238-160115 від 16.01.2015, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», банк віднесено до категорії проблемних на строк до 180 днів, з метою стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового становища було запроваджено певну низку обмежень, у тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В.

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року № 71 та від 03 серпня 2015 року № 147 строк дії тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців та продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181).

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Внесення грошових коштів на рахунок вкладника іншою особою передбачено частиною першою статті 1062 ЦК України, а саме зазначено, що кошти на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Відповідно до частини першої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

За змістом частини другої статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників банку, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників.

Банк, як публічна установа, яка надає свої послуги невизначеному колу осіб, зобов`язаний здійснювати свою діяльність відповідно до вимог законодавства та на однакових (заздалегідь встановлених) для усіх правилах обслуговування. Відступлення від правил, встановлених внутрішніми документами банку, за відсутності для цього підстав, може за певних умов свідчити про непередбачені/необґрунтовані переваги для окремого клієнта.

Пунктом 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням ради директорів ПАТ «Дельта Банк» 20 березня 2013 року (протокол № 14) зі змінами та доповненнями затвердженими рішенням ради директорів ПАТ «Дельта Банк» 14 січня 2015 року, які є обов`язковими для застосування, заборонено зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи. Зміни та доповнення до правил банківського обслуговування, в частині можливості зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи, не вносилися, а тому укладення між сторонами додаткових угод до договорів банківського вкладу (депозиту), якими було викладено пункт 1.8 статті 1 договору в іншій редакції, якою передбачалося зарахування вкладу на рахунок з вкладного (депозитного) рахунку іншої фізичної особи-резидента, та не застосування, виключно для цілей цього договору, пункту 5.11 Правил, свідчить про надання банком переваг одному вкладнику перед іншими вкладниками банку, що в силу закону є нікчемним.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 цього Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України щодо регулювання таких правовідносинах.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Встановлено, що договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях за № 001-05238-160115 укладено 16 січня 2015 року, тобто у період дії постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою, зокрема, заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, у результаті яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Оскільки договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ «Дельта Банк», передбачалося здійснення платежів з метою надання позивачу переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, то у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були наявні підстави для встановлення нікчемності правочину.

Крім того, встановлено, що у порушення вимог пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» кошти на вкладний (депозитний) рахунок позивача надійшли з рахунку іншого клієнту ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_2 , внаслідок чого остання, як одна з кредиторів ПАТ «Дельта Банк», отримала переваги в отриманні більшої, ніж гарантована законом сума вкладу у розмірі 200 000,00 грн, оскільки кошти, зараховані на депозитний рахунок ОСОБА_1 , підлягають поверненню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не у порядку черговості передбаченої статтею 52 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», що і було підставою визнання відповідачем зазначеного договору нікчемним.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначила інших причини переведення коштів на її депозитний рахунок, ніж ті, що були встановлені судом та полягали в отриманні переваг перед іншими вкладниками банку.

Таким чином, врахувавши умови договору та вимоги правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», апеляційний суд дійшов висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 001-05238-160115 «Найкращий від Миколая» укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» 16 січня 2015 року і як наслідок відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно із ч.13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу відповідачів задоволено та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, то з позивача ОСОБА_1 на їх користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 960 грн на кожного.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про захист прав споживачів та стягнення коштів на виконання наслідків нікчемності правочину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір в сумі 960 грн та на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича судовий збір у сумі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 22 січня 2020 року.

Головуючий

Судді