КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 357/5547/19

провадження № 22-ц/824/1067/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участюсекретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державне підприємство «СЕТАМ»

третя особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2019 року про забезпечення позову у складі судді Кошель Л.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним акт головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.09.2018 року про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , згідно з яким переможцем торгів став ОСОБА_2 ; скасувати запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та поновити право власності за ОСОБА_1 .

Ухвалою Білоцерківського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 року заяву задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 05 листопада 2019 року представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі, оскільки вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заява представника третьої особи ОСОБА_2 про забезпечення позову містить належне обґрунтування припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказує на те, що позивач ОСОБА_1 заявляв клопотання виходячи з того, що ОСОБА_2 зареєстрував право власності на спірну квартиру та є її власником з урахуванням того, що прилюдні торги відбулися та оформлені належним чином, однак не врахував, що ОСОБА_2 не зареєстрував право власності на спірне майно.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та проси в задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 149-153 ЦПК України та виходив, зокрема, з того, що з метою забезпечення балансу прав усіх учасників судового процесу, доцільно та необхідно забезпечити позов у запропонований позивачем спосіб. Зазначені заходи покликані виключити можливість переходу права власності на спірне майно від відповідача до третіх осіб.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Тобто, законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Білоцерківського районного суду Київської області з позовом у даній справі, вважаючи незаконним проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , згідно з яким переможцем торгів став ОСОБА_2 .

При цьому, предметом спору в даному випадку є захист права власності позивача на спірне майно шляхом скасування запису про право власності за ОСОБА_2 та поновлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 .

Так, відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 12.09.2018 року проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме, квартири АДРЕСА_1 , згідно з якими переможцем торгів став ОСОБА_2 .

Позивач уважав, що торги відбулися з порушенням законодавства, що призвело до порушення прав і законних інтересів його, як власника.

А тому, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд дійшов вірного висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки спір стосується майна, право власності на яке позивач намагається захистити.

Відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія уважає, що при розгляді судом заяви дійдено вірного висновку, що з метою забезпечення балансу прав усіх учасників судового процесу, доцільно та необхідно забезпечити позов у запропонований позивачем спосіб. Зазначені заходи покликані виключити можливість переходу права власності на спірне майно від відповідача до третіх осіб.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2019 року про забезпечення позову - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 21 січня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай