Справа №557/786/20
Провадження №2/557/418/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

Головуючого судді Пацка Д.В.

з участю: секретаря судового засідання Довгалець Н.М.

присутні:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Токарець Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жаврівської сільської ради Гощанського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Жаврівської сільської ради Гощанського району з позовом про визнання права власності на спадкове майнов порядку спадкування за заповітом. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті її батька ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить, зокрема, право власності на земельну ділянки розміром 2,58 умовних кадастрових гектарів вартістю 92459 (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 37 коп., належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії РВ №0223344.

Позивач стверджує, що вчасно прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на згадане спадкове майно у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, а саме сертифіката на право на земельну ділянку (пай). Про втрату сертифікату було подано відповідне оголошення до газети «Рідний край».

А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом.

Позивачв судовому позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов позивачем також не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено родинний зв`язок позивачки ОСОБА_1 зіспадкодавцем ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гощанського районного управління юстиції 18.12.2001р., актовий запис № 2221 від 21.09.1965р. Прізвище позивача на « ОСОБА_3 » змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС Гощанського РУ юстиції 25.03.2011р., актовий запис № 6 від 16.11.1975р.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом АЕР №532354.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема право власності на земельну ділянки розміром 2,58 умовних кадастрових гектарів, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії РВ №0223344.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Строкаля В.Д. за видачею свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), на що отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит відділу у Гощанському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-2.20-220/104-20 від 05.06.2020 року, згідно запису в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за реєстровим номером 7731 громадянину ОСОБА_2 21 травня 1997 року видано сертифікат серії РВ № 0223344.

Згідно з довідкою Жаврівської сільської ради № 131 від 15052020р. позивач ОСОБА_1 1947 р.н. на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з померлим в одному будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР 1963), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

За вимогами ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно пункту 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.1983р., «передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку».

На час смерті батьків позивачка фактично проживала з батьком. А відтак, вважає що такими своїми діями засвідчує фактичне прийняття спадщини.

Крім цього позивач зверталася із заявою на прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак їй була надана відмова у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і було рекомендовано звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом не відмовилася від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька і має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку.

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого ОСОБА_2 , але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на Сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ № 0223344, розміром 2,58 умовних кадастрових гектарів на території Жаврівської сільської ради Гощанського району Рівненської області вартістю 92459 (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 37 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Гощанський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Пацко Д.В.