ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/844/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_3 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 5 000 грн. на кожного до досягнення ними повноліття.

Позовна заява обгрунтована тим, що 28.12.1996 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилося троє синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку березня 2018 року їхня сім"я розпалася, відповідач почав проживати за іншою адресою, створивши нову сім"ю. На даний час середній син навчається на денній формі навчання у Польщі. Молодший син ОСОБА_8 проживає разом з позивачем. Діти майже повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, після постійних нагадувань про обов"язок батька утримувати дітей, почав виділяти щомісячно певні кошти на синів. Однак ці виплати не є регулярними, а тому позивач бажає, щоб виплати від батька на утримання дітей були постійними і не припинилися у майбутньому. На даний час більшу половину коштів на проживання, навчання та на побутові потреби забезпечує саме позивач. Відповідач виділяє певні кошти синам, однак цих грошей в повній мірі не вистачає.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2019 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

28.08.2019 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив задовольнити позовні вимоги частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання синів у розмірі 6 000 грн. щомісяця починаючи з 11.06.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Поданий відзив обгрунтовано тим, що позивач не довела, що вона щомісяця витрачає на утримання синів більшу суму ніж 3 000 грн. на кожного, а тому враховуючи те, що батьки мають рівні права та обов"язки щодо дітей, вважає що його аліменті зобов"язання не мають перевищувати вказані 3 000 грн. на дитину. Також відповідач просив врахувати те, що він сумлінно кожного місяця перераховує дітям кошти, навіть найстаршому повнолітньому сину, незважаючи на те, що він не має офіційного стабільного заробітку та має на своєму утриманні ще одну дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6., яку планує вдочерити після укладення шлюбу із новою дружиною.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що відповідач мешкає за кордоном, має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вказав про те, що відповідач не відмовляється від сплати аліментів та не заперечує щодо стягнення з нього щомісяця по 3 000 грн. на кожну дитину.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.12.1996 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 уклали шлюб у відділі реєстарції актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва (а. с. 14).

У шлюбі у стоірн народилися діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народення (а. с. 15, 16).

На даний час молодший син ОСОБА_6 проживає разом із позивачем, а середній син ОСОБА_5 більшість часу за кордоном, де навчається, що не заперечувалось сторонами .

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а також приписи ст. 180 СК України.

На підставі викладених позивачем аргументів, заперечень відповідача, наданих сторонами доказів та з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів у розмірі 3 000,00 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року, і до досягнення ними повноліття.

Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 499 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 13, 81, 141, 258-259, 268, 272-279, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184- 185, 191 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 11.06.2019, до моменту досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з 11.06.2019, до моменту досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 499 грн. 40 коп.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2020 року.