Справа № 509/2882/19
21 січня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Козирського Є.С.,
при секретарі Мочернюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення пені по виплаті аліментів,-
06 червня 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на неповнолітню дитину, але ухиляється від своїх обов`язків в зв`язку з чим за ним виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 5500 грн. У зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочку по сплаті аліментів в розмірі 5500.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі,
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та будь-яких клопотань суду не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено, що Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 800 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.03.2018 року, по справі №509/3981/1ц було задоволено заяву про збільшення розміру аліментів до 1860 грн.

Відповідно розрахунку заборгованості згідно виконавчого листа №2/509/3981/17 від 08.05.2018 року виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.11.2015 року на ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, але не енше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2015 року і до повноліття дитини - до розміру 1860 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з 11.10.2017 року і до повноліття дитини, з наступною індексацією відповідно до закону. Заборгованість по сплаті аліментів за ОСОБА_2 станом на 01.03.2019 року становить 5500,00 грн.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідачем в супереч вимог ст.83, 178 ЦПК України, вчасно та в передбаченому Законом порядку не надано доказів на підтвердження своїх заперечень щодо нарахування пені та не надано власного розрахунку пені, який відповідач вважає вірним.

Окрім того, відповідач не навів та не надав доказів поважності причин несплати ним аліментів. Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст. 196 СК України.

Розрахунок здійснений позивачем в передбаченому законом порядку не оспорювався, доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, стороною відповідача суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини, покладених на нього судовим рішенням.

Щодо неустойки (пені) від суми несплачених аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня)це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року (справа № 6-300цс16) неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем зроблено розрахунок заборгованості та неустойки (пені) станом на 24.06.2019 року, в якому сума заборгованості визначена в розмірі 5500 грн, пеня - 23430 грн.

Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не вбачає наявність підстав для стягнення пені, який перевищує 100% суми заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів, а саме в сумі 5500 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,263,265,280 ЦПК України, ст. ст.180-184,194,195,196 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення пені по виплаті аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5500,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Є. С. Козирський