Справа №442/7494/20
Провадження №2/442/1734/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді : Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання : Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира належить йому на підставі договору дарування 5/6 часток у праві власності на житлову квартиру від 26.06.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. та Свідоцтва про право на спадщину від 24.09.2011 року, виданого державним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П.

У жовтні позивач звернувся до нотаріуса для оформлення документів щодо відчуження даної квартири, однак був повідомлений, що на таку накладено арешт.

20.11.2020 року Дрогобицьким міськрайонний відділом Державної виконавчої служби надана відповідь про те, що згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори на майно ОСОБА_1 накладено обтяження р.н. 3916490 та р.н. 27453141, підстава обтяження: повідомлення від 01.12.1999 року, видавник відділ державної виконавчої служби.

Крім цього, даним листом позивач повідомлений про те, що надати відповідні документи, які слугували накладенню арешту немає можливості так як журнали обліку виконавчих проваджень, журнали реєстрації вхідної та вихідної документації за 1999-2000рр. знищені.

27.11.2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 16.12.2020.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, будь-яких виконавчих проваджень, де стороною боржника є ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 на виконанні у відділі не перебуває, відомості про виконавчий документ, сплату чи несплату боргу на користь стягувача відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2011, виданого Урбану державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори Москалик Л.П. таке видано на спадщину, яка складається з 1/3 ідеальної частини житлової квартири АДРЕСА_1 , дітям спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Крім цього, договором дарування від 26.06.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 безоплатно передали у власність ОСОБА_1 5/6 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджено відповідними витягами.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З листа Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 20.11.2020 №40529 вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та інформації Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, на майно ОСОБА_1 , накладено обтяження (арешт) за реєстраційним №3916490 та №3916469 (перенесено у спеціальний розділ за номером про обтяження №27453141, підстава обтяження: повідомлення, серія та номер: б/н виданий 01.12.1999, видавник відділ державної виконавчої служби, власник Урбан О.С.).

Одночасно, у виконавчій службі відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , оскільки згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, будь-яких виконавчих проваджень, де стороною боржника є ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 на виконанні у відділі не перебуває, відомості про виконавчий документ, сплату чи несплату боргу на користь стягувача відсутні.

Крім цього, з відповіді Львівського державного нотаріального архіву від 25.11.2020 року №2590/01-21 вбачається, що дата накладення заборони - 01.12.1999 року, арешт накладений Відділом державної виконавчої служби на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки заборона на відчуження обмежує позивача у можливості реалізувати його право на розпорядження своїм майном, а підстави для даних обмежень відсутні, вважаю, що позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

А тому, на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 .

Припинити номер запису про обтяження: 27453141 від 19.10.2006 року, підстава: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 01.12.1999, відділ державної виконавчої служби.

Припинити номер запису про обтяження: 3916490 (архівний запис) від 19.10.2006 року, підстава: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 01.12.1999, відділ державної виконавчої служби.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2020

Суддя О.В. Крамар