Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2020 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Питель О.В., секретар судового засідання Гаврищук К.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

за участі: представника позивача Іванової В.О. ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 28.03.2011 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи з 14.03.2011 і до його повноліття. Відповідач недобросовісно виконує рішення Барського районного суду від 28.03.2011. Станом на 01.04.2020 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 становить 82539,71 грн, що підтверджується даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який видано 18.05.2020 за № 8647 Барським РВ ДВС ГТЮ. Згідно з даними розрахунку позивача станом на 01.04.2020 пеня за прострочення сплати аліментів становить 30267,86 грн, яку просила стягнути позивач.

У судовому засіданні представник позивача Іванова В.О. підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що у відповідача перед позивачем є заборгованість зі сплати аліментів, тому відповідно до законодавства позивач має право на стягнення неустойки.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечила проти задоволення позову. Зазначила, що позивач просить стягнути надто велику суму, пояснила, що відповідач визнає, що утворилася заборгованість, однак вона за попередні періоди, наразі, відповідач сплачує аліменти. Представник відповідача зазначила, що відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшено. Пояснила, що виконавча служба зараз наклала на відповідача багато обмежень, у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, тому йому важко погасити заборгованість. Відповідач згоден сплатити неустойку у розмірі 6000 грн.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 28.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 28.03.2011 з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи з 14.03.2011 і до його повноліття (а.с. 8).

Відповідно до даних копії розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2011 року по квітень 2020 року включно у розмірі 82539,71 грн (а.с. 20-22).

Відповідно до даних копії розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2011 року по серпень 2020 року включно у розмірі 77453,79 грн (а.с. 23-25).

На підставі цих даних представник позивач здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період, розмір якої склав 30267,86 грн, що не перевищує розмір заборгованості (а.с. 26-28).

14.04.2009 відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб (а.с. 46), ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_7 (а.с. 47).

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Факт наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів та її розмір сторонами не оспорювався.

Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на ту обставину, що у відповідача народився син, відтак, змінився сімейний стан, що є підставою для зменшення неустойки, оскільки заборгованість зі сплати аліментів виникла у відповідача задовго до народження сина, ще з 2011 року. Таким чином, суд вважає, що така зміна у сімейному стані відповідача не може бути підставою для зменшення неустойки.

Ураховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки доказів що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, ураховуючи проведений представником позивача розрахунок, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно п. 1 до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до даних розрахунку гонорару за правничу допомогу від 10.02.2020, вбачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Івановій Валентині Олексіївні гонорар за консультацію, складання позовної заяви та участь у судових засіданнях у розмірі 2000 грн.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. 180, 194-196 СК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 30267,86 гривень (тридцять тисяч двісті шістдесят сім гривень вісімдесят шість копійок), та 2000 гривень (дві тисячі гривень) судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення суду складено 27.11.2020.

Суддя