Єдиний унікальний номер 236/1054/19
Номер провадження 22-ц/804/56/20
Донецький апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року

м. Бахмут

Справа № 236/1054/19

Провадження № 22-ц/804/56/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Біляєвої О. М. (суддя-доповідач), Будулуци М. С., Папоян В. В.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області в складі судді Ткачова О. М. від 12 квітня 2019 року, ухвалене у м. Лимані Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Приватбанк) пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 08 жовтня 2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 25 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Унаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором станом на 31 січня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 190 352 грн 77 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за кредитом; 177 730 грн 05 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1 200 грн 00 коп. пені та комісії.

Посилаючись на ці обставини і зазначаючи, що кредитодавець може, на свій розсуд, вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 124 426 грн 50 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за кредитом; 113 003 грн 78 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом з 08.10.2011 по 30.07.2018, а також понесені ним судові витрати.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року позов задоволений.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 124 426 грн 50 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за кредитом; 113 003 грн 78 коп. заборгованості по процентами за користування кредитом з 08.10.2011 по 30.07.2018.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд керувався тим, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору, чим порушив законні права позивача на отримання кредиту, які підлягають захисту у судовому порядку шляхом стягнення заборгованості за кредитом і процентів за користування ним.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалите нове рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням наданого ним розрахунку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні справи суд не перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості, зокрема по процентам за користування кредитом; не врахував, що заборгованість виникла 01 лютого 2018 року; а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову повністю. Крім цього, суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки має виняткове значення для відповідача.

У грудні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подало електронною поштою відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень; оцінивши надані учасниками справи докази з додержанням норм процесуального права, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, наведені у відзиві позивача обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що 08 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 25 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 30 % річних.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг; а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг (ас. 13).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 31 січня 2019 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 190 352 грн 77 коп.

Разом з тим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 124 426 грн 50 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за тілом кредиту; 113 003 грн 78 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом з 08.10.2011 по 30.07.2018.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором порушені законні права позивача, які підлягають захисту.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З огляду на матеріали справи, між сторонами у даній справі 08 жовтня 2011 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25 000 грн 00 коп. зі сплатою процентів 30 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з розрахунком заборгованості, який на підтвердження позовних вимог надав позивач, станом на 31 січня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 190 352 грн 77 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за кредитом; 177 730 грн 05 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1 200 грн 00 коп. пені та комісії.

Проте позивач просив стягнути з відповідача частково заборгованість, а саме: у розмірі 124 426 грн 50 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за тілом кредиту; 113 003 грн 78 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом з 08.10.2011 по 30.07.2018.

Останній платіж позичальник здійснив 29 квітня 2016 року (ас. 9-12).

ОСОБА_1 визнає факт укладення договору, зобов`язання за яким він виконував неналежно, а також розмір заборгованості за тілом кредиту 11 422 грн 72 коп., що підтверджується апеляційною скаргою і доданим до неї розрахунком заборгованості.

Відтак, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, чим порушив право позивача на повернення кредиту і процентів за користування кредитом, дійшов правильного висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» має право на захист порушеного права в судовому порядку.

Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, з яким частково не згодна особа, яка подала апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пред`являючи позов до суду, предметом і підставою якого є стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема процентів за користування кредитом, позивач на підтвердження тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, додав до позовної заяви, крім іншого, заяву позичальника, Умови та правила надання банківських послуг, довідку про Умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна GOLD Light», розрахунок заборгованості (ас. 9-12, 13, 14, 15-38).

З огляду на довідку про Умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна GOLD Light», базова процентна ставка, в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), - 2,5 %.

Відповідач був ознайомлений з фінансовими умовами надання платіжної карти «Кредитка Універсальна GOLD» та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, що підтверджується його підписом на вказаній довідці (ас. 14).

Та обставина, що сторони погодили розмір процентної ставки - 30 % на рік (2,5 % х 12), також визнається ОСОБА_1 , про що зазначено в апеляційній скарзі.

З наведених підстав аргумент відзиву на апеляційну скаргу про погодження учасниками договору істотних умов договору є прийнятним.

Разом з тим, згідно з матеріалами справи, позивач на порушення вимог процесуального закону жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 32,40 % та 42,00 %, як зазначено у розрахунку заборгованості, не подав; як і не подав доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення її про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України, якою визначено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Таким чином, у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Однак матеріали справи не містять відомостей, що банк відправив на адресу боржника листа про зміну умов кредитного договору (підвищення процентної ставки). Отже, ПриватБанк не довів факт вручення повідомлення про зміну умов кредитного договору адресатові під розписку. Після зміни процентної ставки ОСОБА_1 дій, які б свідчили про прийняття пропозиції кредитора, не вчиняв.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості.

З урахуванням встановлених обставин суд апеляційної інстанції обраховує заборгованість по процентам за користування кредитом, виходячи з узгодженої сторонами кредитного договору базової процентної ставки - 30 % на рік.

Відтак заборгованість за процентами за період з 17 жовтня 2011 року по 31 серпня 2014 року (до неправомірного підвищення процентної ставки) становить 523 грн 64 коп., як правильно визначив позивач.

Розмір заборгованості за процентами за період з 01 вересня 2014 року по 30 липня 2018 року становить 13 573 грн 00 коп., згідно з розрахунком:

- 01 вересня 2014 року - 08 грн 91 коп. (10 432 грн 52 коп. (поточна заборгованість) + 257 грн 61 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 1 д.);

- 02 вересня 2014 року - 08 грн 84 коп. (10 564 грн 06 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 1 д.);

- з 03 вересня 2014 року до 04 вересня 2014 року - 17 грн 72 коп. (10 583 грн 34 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 05 вересня 2014 року до 06 вересня 2014 року - 17 грн 80 коп. (10 637 грн 28 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 07 вересня 2014 року до 09 вересня 2014 року - 26 грн 82 коп. (10 683 грн 61 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 3 д.);

- 10 вересня 2014 року - 09 грн 01 коп. (10 779 грн 94 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 1 д.);

- з 11 вересня 2014 року до 14 вересня 2014 року - 36 грн 14 коп. (10 799 грн 14 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 4 д.);

- з 15 вересня 2014 року до 18 вересня 2014 року - 36 грн 19 коп. (10 811 грн 88 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 4 д.);

- з 19 вересня 2014 року до 20 вересня 2014 року - 18 грн 27 коп. (10 918 грн 88 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 21 вересня 2014 року до 22 вересня 2014 року - 18 грн 33 коп. (10 956 грн 93 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 23 вересня 2014 року до 25 вересня 2014 року - 27 грн 71 коп. (11 036 грн 93 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 3 д.);

- з 26 вересня 2014 року до 29 вересня 2014 року - 38 грн 00 коп. (11 354 грн 93 коп. (поточна заборгованість) + 43 грн 77 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 4 д.);

- з 30 вересня 2014 року до 08 жовтня 2014 року - 85 грн 50 коп. (11 071 грн 42 коп. (поточна заборгованість) + 327 грн 28 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 9 д.);

- з 09 жовтня 2014 року до 30 жовтня 2014 року - 202 грн 97 коп. (11 071 грн 42 коп. х 30 % : 360 х 22 д.);

- з 31 жовтня 2014 року до 04 листопада 2014 року - 46 грн 14 коп. (11 068 грн 95 коп. (поточна заборгованість) + 02 грн 47 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 5 д.);

- з 05 листопада 2014 року до 10 листопада 2014 року - 55 грн 35 коп. (11 068 грн 95 коп. х 30 % : 360 х 6 д.);

- з 11 листопада 2014 року до 29 листопада 2014 року - 180 грн 30 коп. (11 386 грн 95 коп. х 30 % : 360 х 19 д.);

- з 30 листопада 2014 року до 01 грудня 2014 року -18 грн 97 коп. (11 215 грн 55 коп. (поточна заборгованість) + 171 грн 40 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 02 грудня 2014 року до 05 грудня 2014 року - 37 грн 53 коп. (11 215 грн 55 коп. (поточна заборгованість) + 42 грн 79 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 4 д.);

- з 06 грудня 2014 року до 08 грудня 2014 року - 28 грн 42 коп. (11 322 грн 55 коп. (поточна заборгованість) + 42 грн 79 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 3 д.);

- з 09 грудня 2014 року до 21 грудня 2014 року - 123 грн 35 коп. (11 342 грн 89 коп. (поточна заборгованість) + 42 грн 79 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 13 д.);

- за 22 грудня 2014 року - 09 грн 34 коп. (11 197 грн 82 коп. х 30 % : 360 х 1 д.);

- з 23 грудня 2014 року до 25 грудня 2014 року - 28 грн 01 коп. (11 203 грн 88 коп. х 30 % : 360 х 3 д.);

- з 26 грудня 2014 року до 30 грудня 2014 року - 47 грн 02 коп. (11 285 грн 69 коп. х 30 % : 360 х 5 д.);

- з 31 грудня 2014 року до 01 січня 2015 року - 18 грн 80 коп. (11 182 грн 12 коп. (поточна заборгованість) + 103 грн 57 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 02 січня 2015 року до 26 січня 2015 року - 236 грн 26 коп. (11 237 грн 02 коп. (поточна заборгованість) + 103 грн 57 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 25 д.);

- з 27 січня 2015 року до 28 січня 2015 року - 18 грн 62 коп. (11 175 грн 02 коп. х 30 % : 360 х 2 д.);

- 29 січня 2015 року - 09 грн 31 коп. (11 186 грн 14 коп. х 30 % : 360 х 1 д.);

- 30 січня 2015 року - 09 грн 46 коп. (11 344 грн 29 коп. х 30 % : 360 х 1 д.);

- з 31 січня 2015 року до 01 лютого 2015 року - 18 грн 90 коп. (11 331 грн 61 коп. (поточна заборгованість) + 12 грн 68 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 02 лютого 2015 року до 25 лютого 2015 року - 227 грн 10 коп. (11 342 грн 72 коп. (поточна заборгованість) + 12 грн 68 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 24 д.);

- з 26 лютого 2015 року до 27 лютого 2015 року - 18 грн 90 коп. (11 342 грн 72 коп. х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 28 лютого 2015 року до 01 березня 2015 року - 18 грн 90 коп. (11 322 грн 19 коп. (поточна заборгованість) + 20 грн 53 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 2 д.);

- з 02 березня 2015 року до 30 березня 2015 року - 276 грн 05 коп. (11 402 грн 19 коп. (поточна заборгованість) + 20 грн 53 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 29 д.);

- з 31 березня 2015 року до 27 лютого 2018 року - 10 137 грн 66 коп. (11 350 грн 69 коп. (поточна заборгованість) + 72 грн 03 коп. (прострочена заборгованість) х 30 % : 360 х 1065 д.);

- з 28 лютого 2018 року до 30 липня 2018 року - 1456 грн 40 коп. (11 422 грн 72 коп. х 30 % : 360 х 153 д.).

Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 17 жовтня 2011 року по 30 липня 2018 року становить 14 096 грн 64 коп. (523 грн 64 коп. + 13 573 грн 00 коп.).

Тому саме ця сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Довід апеляційної скарги про утворення заборгованості за кредитом з 01 лютого 2018 року, а тому проценти за користування кредитом слід обраховувати з цієї дати, є неспроможними і спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом по 30 вересня 2019 року, про що просив відповідач в апеляційній скарзі з урахуванням наданого ним розрахунку, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені статтею 367 ЦПК України, за змістом якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на матеріали справи, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заявляв вимоги про стягнення процентів за користування кредитом за період з 31 липня 2018 року по 30 вересня 2019 року, а тому суд апеляційної інстанції не приймає і не розглядає позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом за період з 31 липня 2018 року по 30 вересня 2019 року, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши довід скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження даної справи, що підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що він є не прийнятним.

Згідно з абзацом першим частини четвертої статті 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, визначені статтею 274 ЦПК України.

Так, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. ч. 1 і 2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Відтак, установивши, що дана справа є малозначною і не стосується спорів, зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд першої інстанції за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача та відсутності заперечення відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження дійшов правильного висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції, ухваливши рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, суд апеляційної інстанції змінює рішення в частині визначення розміру заборгованості по процентам за користування кредитом з 113 003 грн 78 коп. на 14 096 грн 64 коп. Рішення суду в частині стягнення суми кредиту залишити без змін.

За правилом частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частини перша, друга, шоста статті 141 ЦПК України передбачають, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак з відповідача стягуються на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пропорційно до задоволеної частини позовних вимог понесені ним у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції судові витрати 393 грн 99 коп. (20,51 %).

З урахуванням задоволеної частини позовних вимог судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, не відшкодовуються.

Оскільки ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року зупинено дію рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року до закінчення апеляційного провадження, слід поновити дію цього судового рішення.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та розподілу судових витрат змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; ) 8807 (вісім тисяч вісімсот сім) заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 519 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 79 коп., яка складається із: 11 422 грн 72 коп. заборгованості за кредитом; 14 096 грн 64 коп. заборгованості по процентами за користування кредитом з 08.10.2011 по 30.07.2018».

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001; ) 8807 (вісім тисяч вісімсот сім) судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, 393 грн 99 коп.

Поновити дію рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Біляєва

М. С. Будулуца

В. В. Папоян

Дата складення судового рішення - 21 січня 2020 року

Суддя-доповідач О. М. Біляєва