Справа № 473/4056/20
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

18.11.2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12630,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 24.06.2014 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав 26.04.2018 року позичальнику кредитні кошти в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.04.2018 року 42 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.08.2020 року 40,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.

Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач ОСОБА_1 незважаючи на це, порушила його, оскільки своєчасно не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 11.10.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 12630,84 грн., яка складається з заборгованості за:

-тілом кредиту у сумі 7092,98 грн.;

-за процентами 2478,24 грн. згідно ст.625 ЦК України ;

-по пені 3059,62 грн.;

В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її виклик було здійснено шляхом розміщення оголошення на сайті суду, через відсутність даних про зареєстроване місце проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 24.06.2014 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав 26.04.2018 року позичальнику кредитні кошти в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.04.2018 року 42 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з 01.08.2020 року 40,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а останній зобов`язався щомісячно частинами, вчасно повертати суму кредиту, а також інших сум згідно з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою.

Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно заяви позичальника ОСОБА_1 ознайомилася та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифів банку, які були надані їй у письмовій формі і своїм підписом підтвердила повну інформацію про умови кредитування ПриватБанку.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі.

З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, а також штрафи, проте свої зобов`язання не виконав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв`язку з цим станом на 11.10.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 12630,84 грн., яка складається з заборгованості за:

-тілом кредиту у сумі 7092,98 грн.;

-за процентами 2478,24 грн. згідно ст.625 ЦК України ;

-по пені 3059,62 грн.;

Вимоги позивача про стягнення на його користь пені в сумі 3490,73грн. підлягає задоволенню частково, лише за прострочене зобов`язання. Пеня нарахована за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 900 грн. стягнута не може бути, оскільки у заяві позичальника від 24.06.2014 року підписаній сторонами відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми і її визначеного розміру не зазначена.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1952,13 грн. судового збору (2102 грн. (сплачений судовий збір) х 92,87 % (відсоток задоволених позовних вимог))

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за тілом кредиту у сумі 7092,98 грн., за процентами 2478,24 грн. пеню 2159,62 грн., а всього у сумі 11730,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот тридцять гривень вісімдесят чотири коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» (рахунок НОМЕР_2 , МФО 305299, ) судові витрати в сумі 1952,13 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві гривні тринадцять коп.).

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя О.Є. Старжинська