Справа № 203/4151/20
Провадження № 4-с/0203/32/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю скаржниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлізавети Євгеніївни, заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області, щодо визнання незаконними дій державного виконавця, визнання та скасування постанов державного виконавця та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії

встановив:

17 листопада 2020 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлізавети Євгеніївни (в скарзі зазначена як державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області), заінтересовані особи: Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (в скарзі зазначений як «відповідач Центрального відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області»), Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області.

Скарга мотивована тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року зі скаржниці було стягнуто з судовий збір в розмірі 2 603 грн. 00 коп. Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 було зупинено виконання вказаної постанови апеляційного щодо стягнення з скаржниці на користь держави судового збору. Не зважаючи на це, постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Є.Є. було відкрито виконавче провадження ВП № 61053291 з примусового стягнення судового збору, а в подальшому накладено арешт на грошові кошти на рахунку скаржниці. Такі дії державного виконавця є незаконними, порушують права скаржниці. У зв`язку з цим скаржниця просила визнати незаконними дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти скаржниці в банківських установах, визнати незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів, визнати незаконними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо стягнення судового збору, стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 000 коп.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року скаргу ОСОБА_1 в частині вимог вимоги про визнання незаконними дій стягувача Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області та стягнення з Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області моральної шкоди повернуто скаржниці, роз`яснено право пред`явлення цих вимог в порядку цивільного судочинства шляхом пред`явлення позову.

Ухвалою від 18 листопада 2020 року в решті вимог скаргу прийнято до провадження і призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судове засідання 26 листопада 2020 року з`явилась лише скаржниця, за клопотанням якої було долучено додаткові матеріали до справи. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду скарги належним чином. У зв`язку з неявкою відповідних учасників розгляд скарги було відкладено на 07 грудня 2020 року.

В судовому засіданні 07 грудня 2020 року скаржниця підтримала свою скаргу та просила її задовольнити, надала заперечення органу державної виконавчої служби.

Орган державної виконавчої служби та державний виконавець в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Повідомлялись про час і місце розгляду скарги належним чином.

Органом державної виконавчої служби на адресу скаржниці були направлені заперечення на скаргу, які копію яких вона надала до суду. безпосередньо до суду від органу державної виконавчої служби вказані заперечення не надходили.

Згідно зазначених заперечень державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження та наклав арешт на кошти позивачки на рахунках в банківських установах в межах суми стягнення. Арешт накладався лише на кошти на рахунках, на які не заборонено звертати стягнення. Ухвала суду касаційної інстанції щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документу до виконавчої служби боржником не надавалася. Як тільки державний виконавець дізнався про існування цієї ухвали, ним було зупинено вчинення виконавчих дій.

Скаржницею було подано відповідь на заперечення державної виконавчої служби, в яких вона вказує, що у зв`язку із зупиненням Касаційним цивільним судом постанови суду апеляційної інстанції державний виконавець мав закрити виконавче провадження та повернути виконавчий документ стягувачу. Посилалась на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод.

Від стягувача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд скарги за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, вислухавши думку скаржниці, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/4419/17 (провадження № 2/0203/339/2018) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», про стягнення заборгованості за вкладом, відшкодування моральної шкоди. Рішенням від 11 квітня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивачки 26 203 грн. 27 коп.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року було задоволено апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, скасоване рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з позивачки судовий збір в розмірі 2 603 грн. 00 коп.

На виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судового збору Кіровським районним судом міста Дніпропетровська 08 січня 2020 року було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлизавети Євгеніївни від 23 січня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61053291 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 203/4419/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2020 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення, зупинено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року у цивільній справі № 203/4419/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлизавети Євгеніївни у виконавчому провадженні ВП № 61053291 від 24 вересня 2020 року накладено арешт на грошові кошти на рахунку боржника в сумі примусового стягнення, крім коштів, що знаходяться на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлизавети Євгеніївни у виконавчому провадженні ВП № 61053291 від 22 жовтня 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» згідно ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2020 року.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій державного виконавця при ухваленні відповідних рішень, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів належать виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 432 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Оскільки на момент надходження до державного виконавця виконавчого листа Кіровського районного суду міста Дніпропетровська, виданого на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 21 грудня 2019 року, вказана постанова ще не була зупинена судом касаційної інстанції, виконавець законно прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 4 цієї статті на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Скаржницею не було доведено факт направлення до державного виконавця ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2020 року про зупинення судового рішення, на підставі якого здійснювалось стягнення, державна виконавча служба на була учасником вказаної цивільної справи, доказів повідомлення державного виконавця про існування підстав для зупинення виконавчих дій на час винесення ним постанови про арешт коштів боржника не надано.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Таким чином, державний виконавець правомірно здійснював дії з виконання виконавчого листа, у тому числі, шляхом накладення арешту на кошти на рахунках боржника, а після надходження відповідної ухвали про зупинення виконання постанови апеляційного суду виніс постанову про зупинення виконавчих дій.

На підставі ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчих дій не тягне за собою скасування постанови про арешт коштів на рахунках боржника.

При цьому судом не встановлено фактів арешту коштів на рахунках зі спеціальним статусом, звернення стягнення на кошти на яких заборонено законом, або накладення арешту в розмірі, що перевищує суму стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки за розгляду скарги не встановлено порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», а процесуальні рішення та дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», то підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447, 449, 451, 258-260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ковтюх Єлізавети Євгеніївни про визнання незаконними дій державного виконавця, визнання та скасування постанов державного виконавця та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 11.12.2020 року.

Суддя С.В. Єдаменко