Справа № 274/6306/18 Провадження № 2/0274/243/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.01.20 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
провідшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної шкоди 60 000,00 грн., у якості відшкодування матеріальної шкоди - 5 029,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.08.2018 р. ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тяжке тілесне ушкодження, чим заподіяв тому моральну та матеріальну шкоду.

Ухвалою від 21.12.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою від 02.05.2019 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 05.09.2019 р. провадження у справі поновлено.

Від ОСОБА_2 заява про визнання позову або відзив на позов не надходили.

Судом з`ясовано, що відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018 р. у справі № 755/14657/18 (а. с. 13 - 15):

- ОСОБА_2 05.08.2018 р. приблизно у 00:20, знаходячись поруч з приміщенням охорони, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв у ОСОБА_2 з ОСОБА_1 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1 ;

- реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, приблизно у 00:25 ОСОБА_2 направився до приміщення охорони, за яким знаходилась літня кухня, де взяв кухонний ніж та, повернувшись назад, завдав вказаним ножем ОСОБА_1 один цілеспрямований удар в живіт, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, а саме - проникаюче колото-різане поранення живота;

- за даними висновку судово-медичної експертизи № 1417/Е від 20/09.2018 р. у громадянина ОСОБА_1 було виявлено проникаюче колото-різане поранення живота, яке спричинено клинком ножа та могло утворитись 05.08.2018 р., і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.08.2019 р. вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018 р. у справі № 755/14657/18 залишено без змін (а. с. 44 - 48), а відтак він набрав законної сили.

Згідно з частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 05.08.2018 р. приблизно у 00:25, знаходячись поруч з приміщенням охорони, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , завдав ножем ОСОБА_1 один цілеспрямований удар в живіт, чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, а саме - проникаюче колото-різане поранення живота, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, та є винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що злочинними діями ОСОБА_2 йому заподіяно моральну шкоду, оскільки він переніс та продовжує нести великі душевні та психічні страждання. Спричиненими моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, є негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження життя. Він тимчасово втратив працездатність.

Частиною першою та п`ятою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В порушення наведених норм Цивільного процесуального кодексу України ОСОБА_1 не подав будь-яких доказів, що він переніс та продовжує нести великі душевні та психічні страждання, через страждання відбулись негативні зміни у його житті, є негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження життя, він тимчасово втратив працездатність.

Разом з тим, Суд вважає очевидним те, що внаслідок наведених вище протиправних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 було завдано фізичного болю та страждання, а також душевні страждання.

Частинами першою та другою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Випадки, встановлені частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України, не стосуються спірних правовідносин.

Таким чином ОСОБА_1 протиправними діями ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди і він має право на її відшкодування ОСОБА_2 .

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 22 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, Суд враховує, що маральна шкода була завдана ОСОБА_2 шляхом скоєння тяжкого злочину, у матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б дозволяли Суду оцінити глибину фізичних або душевних страждань ОСОБА_1 , однак очевидним є наявність цих страждань, у матеріалах справи відсутні будь-яки докази, які б вказували на погіршення здібностей ОСОБА_1 або позбавлення його можливості їх реалізації у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 , ОСОБА_2 мав злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні протиправних дій (кримінального правопорушення) визнав повністю та щиро розкаявся (що встановлено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2018 р. у справі № 755/14657/18).

Зважаючи на це, враховуються вимоги розумності і справедливості, Суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має становити 20 000,00 грн.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що через злочинні дії ОСОБА_2 він зазнав витрати у зв`язку з лікуванням у розмірі 5 029,01 грн.

В порушення наведених вище норм статті 82 Цивільного процесуального кодексу України ОСОБА_1 не подав будь-яких доказів, які б підтверджували ці обставини.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б вказували, що у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_2 . ОСОБА_1 перебував на лікуванні.

У матеріалах справи наявні два товарні чеки від 06.08.2018 р. та дев`ять фіскальних чеків, з яких вбачаються обставини придбання лікарських препаратів (засобів), але у матеріалах справи відсутні будь-яки докази, які б вказували, що придбання цих речей було необхідно для здійснення лікування ОСОБА_1 через отримане ним від ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження.

Обставини лікування ОСОБА_1 та придбання необхідних для цього лікарських препаратів (засобів) можна обґрунтовано припустити.

Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи наведене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме - на його користь з ОСОБА_2 у якості відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., в задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 216,76 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , відомості про РНОКПП у матеріалах справи на момент ухвалення рішення відсутні) задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.

3. У задоволенні іншої частини пощову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 216,76 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут