Ухвала

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 178/1827/19

провадження № 61-18247ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Криничанської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Криничанської районної державної адміністрації, про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися із касаційною скаргою на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Із касаційної скарги вбачається, що вона підписана ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_1 , 2004 року народження, яка станом на час подання цієї скарги досягла 16-ти річного віку та відповідно до чинного законодавства є неповнолітньою особою.

Відповідно до статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. У разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває цивільної процесуальної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Цивільної процесуальної дієздатності набуває також неповнолітня особа, якій у порядку, встановленому цим Кодексом, надано повну цивільну дієздатність.

Статтею 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Повнолітньою вважається людина на наступний день після настання 18-річчя наступний день після дня народження.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Отже, з огляду на вищевикладене, заявникам слід надати докази набуття ОСОБА_1 повної цивільної процесуальної дієздатності як наявність у неї права на підписання касаційної скарги особисто.

Крім того, касаційна скарга подана заявниками із пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову 21 жовтня 2020 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 20 листопада 2020 року, однак касаційну скаргу направлено до Верховного Суду лише 04 грудня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявники не порушують питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, не зазначають поважних причин, що перешкоджали їм подати касаційну скаргу до 20 листопада 2020 року та не надають доказів, які підтверджують ці обставини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявники можуть надати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, у якій потрібно зазначити поважні причини, що перешкоджали їм подати касаційну скаргу до 20 листопада 2020 року, надати належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, пунктами 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

Суд звертає увагу на те, що у вступній частині касаційної скарги заявники вказують на те, що касаційна скарга подається на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, проте у прохальній частині касаційної скарги ставлять питання про скасування рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року.

З огляду на це заявникам слід уточнити вимоги касаційної скарги у частині судового рішення, яке оскаржується.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявники відповідно до ухвали суду у встановлений строк усунуть недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявники не усунуть недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і буде повернута.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

В залежності від виконання цієї ухвали настають наслідки, передбачені Законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук