Справа № 703/3601/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», про стягнення заборгованості

встановив:

09 вересня 2019 року ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму в розмірі 787418 гривень 02 копійки, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 11811 гривень 27 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2017 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр» (первісний кредитор) та ПП «Вікторія Плюс» (боржник) було укладено договір поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР (договір №1). Свої зобов`язання кредитор виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними: №ВН-20007-00081 від 07 березня 2017 року; №ВН-20007-00082 від 09 березня 2017 року; №ВН-2007-00083 від 16 березня 2017 року; №ВН-20007-00117 від 30 березня 2017 року; №ВН-20007-00200 від 28 квітня 2017 року; №7-0035 від 17 травня 2017 року.

Договором поруки №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року та договором поруки №МД007/034/17КР-02 від 05 квітня 2019 року, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання поручителя по договору №1.

10 квітня 2017 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ПП «Вікторія Плюс» було укладено договір поставки засобів захисту рослини на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17 (договір №2).

Свої зобов`язання первісний кредитор виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними: №ВН-20007-00186 від 27 квітня 2017 року; №ВН-20007-00182 від 15 квітня 2017 року; №7-00053 від 15 травня 2017 року; №7-0076 від 24 травня 2017 року; №7-0079 від 22 травня 2017 року; №7-0080 від 22 травня 2017 року.

Договором поруки №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання поручителя по договору №2.

15 квітня 2019 року договором №150419/2 (договір №3) про відступлення права вимоги ТОВ «Український дистрибуційний центр» відступило право вимоги по договорами №1 та №2 ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» на суму 464 000 гривень по договору №1 та на суму 323 418 гривень 02 копійки по договору №2.

22 липня 2019 року позивачем було направлено відповідачу письмові вимоги щодо погашення вищевказаної заборгованості, але станом на 30 серпня 2019 року відповідачем заборгованість не погашена і відповідь на вимогу не надходила, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 червня 2020 року позовні вимоги ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» задоволено у повному обсязі та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» 787418 гривень 02 копійки боргу за договорами поставки мінеральних добрив, а також 11811 гривень 27 копійко сплаченого судового збору.

18 серпня 2020 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення, визнано причини пропуску строків подання заяви про перегляд вказаного заочного рішення, скасовано заочне рішення, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ПП «Вікторія Плюс».

22 вересня 2020 року на адресу суду поштовим відправлення надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, який, відповідно до поштового конверту, направлений нею 18 вересня 2020 року. Відповідно до даного відзиву, відповідач вважає, що доводи позивача є хибними та такими, що не ґрунтуються на доказах, які додані до позовної заяви. Так, позивач, як на підставу стягнення з неї заборгованості, у своїй позовній заяві посилається на договір поруки №МД007/034/17КР-02 від 05 квітня 2019 року, однак даний договір нею не укладався та не підписувався. Крім того, укладення вищевказаного договору позивачем не доведена, оскільки до позовної заяви його не додано. Вважає, що договір поруки №МД007/034/17КР-02 від 05 квітня 2017 року не може бути прийнятий судом до уваги при прийнятті рішення, оскільки позивач у своїй позовній заяві не посилається на нього як на підставу стягнення з неї заборгованості за основним договором.

Укладення між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ПП «Вікторія Плюс» договору поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року (надалі Договір №1) та договору поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗК007/064/17 від 10 квітня 2017 року (надалі Договір №2) нею не оспорюється.

Однак, на підтвердження позовних вимог позивачем не надано належних доказів виконання ТОВ «Український дистрибуційний центр» взятих на себе за даними договорами зобов`язань, так само як і не надано відомостей про те, чи виконало ПП «Вікторія Плюс» взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами.

Із видаткових накладних, які додані до позовної заяви, вбачається, що товар (аміачна селітра) постачали не єдиним масивом в 200.000т, як це обумовлено в Додатку №УДЦ29-02601 від 7 березня 2017 року, а поетапно. Крім того, із вказаних накладних видно, що отримували товар особи, які не були підписантами, та чи мали вони довіреності на отримання відповідного товару, невідомо, копії таких довіреностей суду не надані. Отже, достовірність належного виконання основним кредитором свого обов`язку за Договором №1 на переконання позивача не доведено. Лише одна накладна на суму 291 000 грн. підписана від її імені. Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» в певній частині свої зобов`язання за Договором №1 виконало, адже суму боргу за відповідним договором позивач вказує 464 000 грн., в той час як надає копії накладних на поставку товару на суму 2 160 000 грн. При цьому жодного розрахунку саме такої суми заборгованості, чи то акту взаємозвірки основних сторін Договору №1, позивачем не надано.

Що стосується договору поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗК007/064/17 від 10 квітня 2017 року (надалі Договір №2) та додатків до нього, то відповідно до них первісний кредитор зобов`язався поставити основному боржнику товар на загальну суму 329 160 грн., при цьому обумовлено, що це буде наступний товар: піктор 100л, - вартістю 216 600 грн; гезагард 80 л та аценор 80 л, вартістю 59 328 грн та баал 200л, - вартістю 53 232 грн. В свою чергу в п.2.7 договору поруки №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, чітко зазначено, що розмір боргових зобов`язань забезпечених цією порукою становить 312 876 грн. Таким чином, обсяг боргових зобов`язань Договору№2 та додатків до нього явно виходить за межі її поручительських зобов`язань. Крім того, на підтвердження виконання основним кредитором зобов`язань за Договором №2 до суду надано ряд копій видаткових накладних про поставку мінеральних добрив, в яких зазначено, що відповідні поставки відбувались на виконання умов Договору №2. Зі змісту відповідних накладних вбачається, що основним кредитором було здійснено поставку для ПП «Вікторія Плюс» товар на загальну суму 633 116 грн., що вдвічі більше, ніж обумовлено в договорі поруки №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, на підставі якого позивач просить стягнути з неї заборгованість основного боржника за Договором №2. Жодних доказів того, що збільшення розміру зобов`язання основного боржника перед основним кредитором, було яким-небудь чином погоджено зі нею, позивач не надав. В свою чергу вона заперечую факт такого погодження.

Крім того, як і у випадку з Договором №1, проаналізувавши докази надані на підтвердження виконання основним кредитором своїх зобов`язань на виконання умов Договору №2, звертає увагу суду на осіб, що підписували відповідні видаткові накладні від імені ПП «Вікторія Плюс», зокрема на відсутність будь-яких доказів, підтверджуючих повноваження таких осіб на отримання відповідного товару. Лише одна накладна, про поставку 200 л «Баалу» на суму 53 232 грн. підписана від її імені. Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» в певній частині свої зобов`язання за Договором№2 виконало, адже суму боргу за відповідним договором позивач вказує 323 418,02 грн, в той час як надає докази поставки товару на суму 633 116 грн. При цьому позивачем не надано Акту взаєморозрахунку, з якого можливо було б з`ясувати які саме зобов`язання не виконані основним боржником, та чи не виходять вони за межі зобов`язань забезпечених договором поруки.

З 04 грудня 2018 року вона звільнена з посади директора вказаного підприємства, тому не має доступу до бухгалтерської документації даного підприємства, та їй не відомо про обставини його господарської діяльність.

За вказаних обставин, вона не може погодитися з доводами позивача, що борг ПП «Вікторія Плюс» за вказаними договорами, повинен бути сплачений нею.

Також, забезпечення виконання зобов`язань (основного зобов`язання) за Договорами №1 та №2, зокрема, порукою, повинно бути встановлено саме даними договорами, однак у основних договорах виконання зобов`язань за ними забезпечено неустойкою, при цьому будь-яких інших видів забезпечення зобов`язань за ними, в тому числі, порукою, не передбачено. Вважає, що договори поруки: №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року, №МД007/034/17КР-02 від 05 квітня 2017 року, №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, які укладені між нею та ТОВ «Український дистрибуційний центр», укладені з порушенням чинного законодавства України, в зв`язку з чим не можуть породжувати юридичних наслідків.

Також, Договорами №1 та №2 чітко визначено, що всі спори, що виникають з даних договорів підлягають розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж».

Крім того, відповідачем встановлено, що в провадженні Північного апеляційного господарського суду перебували справи: №873/26/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року (третейський суддя Ковальов І.В.) у третейській справі №02-03/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Український дистрибуційний центр» (код 37339531) до Приватного підприємства «Вікторія плюс» (код 36776234) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій; №873/29/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі №02-02/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Український дистрибуційний центр» до Приватного підприємства «Вікторія плюс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

За результатами розгляд вказаних справ судом видано судові накази про стягнення з ПП «Вікторія Плюс» на користь ТОВ «Український дистрибуційний центр» заборгованість за договором поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17КР від 10 квітня 2017 року та за договором поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року.

Таким чином, звернувшись до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» з позовами до ПП «Вікторія Плюс» про стягнення заборгованості за Договорами №1 та №2, які відповідними рішеннями задоволені повністю та на підставі даних рішень Північним апеляційним господарським судом видано накази про примусове виконання даних рішень, ТОВ «Український дистрибуційний центр» добровільно обрав спосіб захисту свого порушеного права, у даному випадку невиконання ПП «Вікторія Плюс» умов Договорів №1 та №2, яким є стягнення заборгованості у примусовому порядку за вказаними договорами виключно з ПП «Вікторія Плюс», та дане право було відновлено судом.

15 квітня 2019 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» укладено договір №150419/2 про відступлення права вимоги.

Договором №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги позивач ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» був наділений правом вимоги виключно до ПП «Вікторія Плюс», при цьому при наданні ТОВ «Український дистрибуційний центр» виключно такого права були враховані вищевказані рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж», якими задоволені позовні вимоги ТОВ «Український дистрибуційний центр» до ПП «Вікторія Плюс» про стягнення заборгованості за Договорами №1 та №2 у сумах, які зазначені договором №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги.

Однак, вищевказані обставини, які є суттєвими при вирішенні даного спору, позивачем не прийняті до уваги та про них не повідомлено суд, що свідчить виключно про бажання позивача стягнути заборгованість за Договорами №1 та №2 у повному обсязі як з ПП «Вікторія Плюс», так і з поручителя, що призведе до безпідставного збагачення позивача, оскільки у такому випадку на його користь буде двічі примусово стягнуто заборгованість за вказаними договорами та збагачення позивача в зв`язку з введенням суду в оману. Вважає, що за вищевказаних обставин ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» має право на звернення до Північного апеляційного господарського суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження за наказами про примусове виконання, які видані у справах №873/26/19 та №873/26/19, а підстави для звернення до суду про стягнення з неї заборгованості за Договорами №1 та №2, яка вже стягується у повному обсязі з ПП «Вікторія Плюс» у примусовому порядку відсутні. Крім того, до позовної заяви додано лист №15.04-2019 від 15 квітня 2019 року, яким ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» повідомив ПП «Вікторія Плюс» про укладення договору відступлення права вимоги, зокрема, за Договорами №1 та №2, та просив виконати обов`язок зі сплати заборгованості на його користь. Однак, будь-яких доказів направлення вищевказаного листа ПП «Вікторія Плюс» до позовної заяви не додано.

Крім того, вважає, що ПП «Вікторія Плюс» могло сплатити добровільно заборгованість за Договорами №1 та №2 саме на рахунки ТОВ «Український дистрибуційний центр» або заборгованість на користь даного товариства могла бути стягнута з ПП «Вікторія Плюс» у примусовому порядку, на підставі наказів суду про примусове виконання.

З врахуванням викладеного вважає, що позов ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» до неї про стягнення заборгованості пред`явлений безпідставно, в зв`язку з чим до задоволення не підлягає. Крім того, в зв`язку з введеними у державі карантинними заходами та перебування її представника у щорічній відпустці, просила поновити строку для подання даного відзиву до суду.

До відзиву відповідача додані докази, на підставі яких ґрунтуються викладені в ньому обставини.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З врахуванням вищевказаного положення ЦПК України та викладених у відзиві відповідача обставин пропущення строку подання відзиву на позов до суду, а також введених у державі карантинних заходів, та приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень позивача щодо можливості поновлення пропущеного строку, суд вважає за необхідне поновити відповідачу ОСОБА_1 строк подання до суду вказаного відзиву та прийняти до уваги при розгляді справи по суті обставини, які викладені відповідачем у ньому, та підтверджені доданими до нього доказами, що, на думку суду, забезпечить виконання завдань цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивач ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» відповідь на вищевказаний відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву до суду не направив.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд.

18 листопада 2020 року на адресу суду поштовим відправлення надійшов відзив третьої особи ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на позовну заяву, який, відповідно до поштового конверту, направлений 17 листопада 2020 року. Відповідно до даного відзиву, ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» зазначає, що не було повідомлене належним чином про судовий розгляд даної справи, про розгляд справи стало відомо з реєстру судових рішень, в зв`язку з чим вважає, що строк на подання відзиву було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає до поновлення. Крім того зазначило, що ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» станом на дату укладення договору між позивачем та ТОВ «Український дистрибуційний центр» про відступлення права вимоги від 15 квітня 2019 року №150419/2 за договорами поставки, які зазначені у позовній заяві, не мало перед ТОВ «Український дистрибуційний центр» заборгованості. Так, за договором поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року, заборгованість на суму 464000 гривень 00 копійок погашена в повному обсязі, що підтверджується випискою відділення №145/23 АБ «Укргазбанк» від 12 жовтня 2017 року на вказану суму та рахунком №7-0260 від 19 вересня 2017 року. За договором поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17КР від 10 квітня 2017 року, заборгованість у сумі 323418 гривень 02 копійок погашена у повному обсязі, що підтверджується випискою №145/23 АБ «Укргазбанк» від 07 грудня 2017 року на суму 21985,02 грн. та рахунком №7-0369 від 07 грудня 2017 року, на суму 54367,20 грн. та рахунком №7-0368 від 07 грудня 2017 року, на суму 123573,76 грн. та рахунком №7-0367 від 07 грудня 2017 року. Випискою №145/23 АБ «Укргазбанк» від 19 серпня 2017 року на суму 122688,00 грн. та рахунком №7-0197 від 19 серпня 2017 року. Всього платежів на суму 322613,98 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними і задоволенню не підлягають.

На підтвердження викладених у вищевказаному відзиві доводів третьої особи, до нього додано письмові докази.

При вирішенні питання щодо поновлення третій особі ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» суд враховую, що судові повістки, які були направлені на адресу ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» разом з ухвалою про залучення до участі у справі даного підприємства як третю особу та копією позовної заяви з додатками до неї, останньому не вручені та були повернуті до суду, що позбавляло третю особу об`єктивної можливості раніше дізнатися про розгляд судом даної справи, відтак і направити на адресу сторін та суду відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим пропущений строк подання вищевказаного відзиву третьою особою підлягає поновленню, а викладені в ньому обставини та додані до нього письмові докази підлягають врахуванню під час розгляду даної справи по суті.

Представник позивача ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Представник третьої особи ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» у судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи провести без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, позовній заяві, відзивах на позовну заяву та доданих до них документах, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр», в особі представника Давиденка Володимира Івановича, з однієї сторони, та Приватним підприємством «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», в особі директора Огілько Ольги Миколаївни, з другої сторони, укладено договір поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР (надалі Договір №1) (т.1 а.с.6-9).

Відповідно п.1 Договору №1, продавець зобов`язується передати у власність покупця мінеральні добрива (далі по тексту - товар) на умовах відстрочення кінцевого розрахунку, а покупець зобов`язується прийти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену договором грошову суму. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, вартість товару, графік (термін) оплати вартості товару, строк поставки товару, а також інші умови, визначені крім тексту цього договору також і в додатку, який є невід`ємною частиною договору. У випадку, якщо товар має нестандартну комплектацію, вона наводиться в специфікації, що викладена в додатку до договору.

Згідно п.2 Договору №1, вартість товару та порядок розрахунків зазначається в додатках. Ціну договору становить загальна ціна товару, що передається за цим договором.

Відповідно до Додатку №УДЦ29-02601 від 07 березня 2017 року до договору №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року «Товар, що купується покупцем ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на умовах відстрочення кінцевого розрахунку»: група товару мінеральні добрива; назва товару аміачна селітра (мішок) імп.; кількість 200,000 т; ціна за одиницю виміру, екв. ГРН без ПДВ 9000,00; сума без ПДВ, грн. 1800000,00; ПДВ, грн. 360000,00; сума з ПДВ, грн. 2160000,00; термін поставки товару до 31.03.2017. Графік оплати товару покупцем: 1). Вид платежу предоплата; сума, грн. 432000,00; % оплати від ціни товару 20; оплатити до 15.03.2017; 2). Вид платежу кредит; сума, грн. 864000,00; % оплати від ціни товару 40; оплатити до 20.09.2017; 3). Вид платежу кредит; сума, грн. 864000,00; % оплати від ціни товару 40; оплатити до 20.10.2017 (т.1 а.с.10).

Згідно Додатку №УДЦ07-00074 від 05 квітня 2017 року до договору від №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року «Товар, що купується покупцем ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на умовах відстрочення кінцевого розрахунку»: група товару мінеральні добрива; назва товару нітроамофоска NPK 16:16:16 (мішок) Росія імп.; кількість 19,000 т; ціна за одиницю виміру, екв. ГРН без ПДВ 9000,00; сума без ПДВ, грн. 171000,00; ПДВ, грн. 34200,00; сума з ПДВ, грн. 205200,00; термін поставки товару до 14.04.2017. Графік оплати товару покупцем: 1). Сума, грн. 205200,00; % оплати від ціни товару 100; оплатити до 20.08.2017 (т.1 а.с.11).

07 березня 2017 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр», в особі представника ОСОБА_2 , та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки №МД007/034/17КР (надалі Договір поруки №1) (т.1 а.с.12-14).

Відповідно до розділу «Визначення окремих термінів, які вживаються в договорі» Договору поруки №1, основний договір договір поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року з усіма доповненнями та змінами, укладений між кредитором ТОВ «Український дистрибуціний центр» та боржником ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС»; боргові зобов`язання всі зобов`язання боржника перед кредитором по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями основного договору, як це ним визначено та описано в цьому договорі. Під борговими зобов`язаннями розуміється як вся їх сума, так і будь-яка частина.

Згідно п.1 Договору поруки №1, за цим договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, для чого зобов`язується відповідати за порушення (невиконання, неналежне виконання) боржником його боргових зобов`язань перед кредитором, які існують за основним договором, в повному обсязі та зобов`язань. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боржником зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2 Договору поруки №1, порукою за цим договором забезпечується вимога кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за основним договором, у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у основному договорі. Зокрема, порукою забезпечується вимога кредитора щодо оплати вартості товару. Строк 20 жовтня 2017 року, чи в інший строк, визначений в основному договорі. Вартість товару складає 2160000,00 гривень.

Крім того, 05 квітня 2017 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр», в особі представника ОСОБА_2 , та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки №МД007/034/17КР-02 (надалі Договір поруки №2) (т.1 а.с.15-17).

Відповідно до розділу «Визначення окремих термінів, які вживаються в договорі» Договору поруки №2, основний договір договір поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року з усіма доповненнями та змінами, а саме додатку №УДЦ07-00074 від 05 квітня 2017 року, укладений між кредитором ТОВ «Український дистрибуціний центр» та боржником ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС»; боргові зобов`язання всі зобов`язання боржника перед кредитором по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями основного договору, як це ним визначено та описано в цьому договорі. Під борговими зобов`язаннями розуміється як вся їх сума, так і будь-яка частина.

Згідно п.1 Договору поруки №2, за цим договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, для чого зобов`язується відповідати за порушення (невиконання, неналежне виконання) боржником його боргових зобов`язань перед кредитором, які існують за основним договором, в повному обсязі та зобов`язань. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боржником зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2 Договору поруки №2, порукою за цим договором забезпечується вимога кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за основним договором, у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у основному договорі. Зокрема, порукою забезпечується вимога кредитора щодо оплати вартості товару. Строк 20 серпня 2017 року, чи в інший строк, визначений в основному договорі. Вартість товару складає 205200,00 гривень.

Також, 10 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр», в особі представника ОСОБА_2 , з однієї сторони, та Приватним підприємством «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», в особі директора Огілько Ольги Миколаївни, з другої сторони, укладено договір поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17 (надалі Договір №2) (т.1 а.с.28-32).

Згідно п.1 Договору №2, в терміни, визначені договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця засоби захисту рослин (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість (ціну), сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору. Найменування товару, його кількості, ціна за одиницю, термін поставки покупцю, гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та термін оплати вартості товару (в т.ч. тієї частина вартості товару, яка оплачується авансом, а також частини, яка оплачується на умовах відстрочення платежів) та нарахованих відсотків, інші умови (в т.ч. щодо надання знижки до вартості (ціни) товару), погоджені сторонами визначені в договорі та в додатках до нього, які складають невід`ємну частину договору.

Відповідно до п.2 Договору, вартість (ціна) товару (в т.ч. знижки до вартості (ціни) товару) та відсотків за користування товарним кредитом (ціна договору) вказана в додатках до договору. Сторони встановлюють ціну договору в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, вказаній в додатках. Ціна договору є звичайною ціною та становить вартість (ціну) товару та суму належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Сторони встановлюють, що протягом строку дії договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України гривні. Сума у гривні, що підлягає до сплати покупцем, визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни договору (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній в додатках до договору, на курс продажу відповідної іноземної валюти, який буде опублікований на відповідній інтернет - сторінці офіційного Інтернет сайту постачальника на день фактичної оплати покупцем ціни договору (її неоплаченої частини).

Згідно Додатку №УДЦ007-0085 від 24 травня 2017 року до договору №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року «Товар, що купується покупцем ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на умовах товарного кредиту»: група товару ЗЗР; назва товару піктор к.с.; кількість 100,000 л; ціна за одиницю виміру, екв. USD без ПДВ 68,63; ціна за одинцю виміру, ГРН. без ПДВ 1805,00; сума без ПДВ, грн. 180500,00; ПДВ, грн. 36100,00; сума з ПДВ, грн. 216600,00; сума з ПДВ, в USD -8235,74; термін поставки товару до 25.05.2017. Графік оплати товару покупцем: 1). Вид платежу кредит; сума, грн. 216600,00; сума, USD 8235,74; % оплати від ціни товару 100; річна ставка відсотків 0,1; оплатити до 30.11.2017 (т.1 а.с.34).

Відповідно до Додатку №УДЦ007-0077 від 22 травня 2017 року до договору №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року «Товар, що купується покупцем ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на умовах товарного кредиту»: 1). Група товару ЗЗР; назва товару гезагард 500 FW, к.с.; кількість 80,000 л; ціна за одиницю виміру, екв. USD без ПДВ 16,65; ціна за одинцю виміру, ГРН. без ПДВ 439,00; сума без ПДВ, грн. 35120,00; ПДВ, грн. 7024,00; сума з ПДВ, грн. 42144,00; сума з ПДВ, в USD - 1598,18; термін поставки товару до 26.05.2017; 2). Група товару ЗЗР; назва товару аценор, к.е.; кількість 80,000 л; ціна за одиницю виміру, екв. USD без ПДВ 6,79; ціна за одинцю виміру, ГРН. без ПДВ 179,00; сума без ПДВ, грн. 14320,00; ПДВ, грн. 2864,00; сума з ПДВ, грн. 17184,00; сума з ПДВ, в USD - 651,65; термін поставки товару до 26.05.2017. Графік оплати товару покупцем: 1). Вид платежу кредит; сума, грн. 59328,00; сума, USD 2249,83; % оплати від ціни товару 100; річна ставка відсотків 0,1; оплатити до 30.11.2017 (т.1 а.с.35).

Згідно Додатку №УДЦ07-00132 від 27 квітня 2017 року до договору №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року «Товар, що купується покупцем ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на умовах товарного кредиту»: група товару ЗЗР; назва товару баал, БТ; кількість 200,000 л; ціна за одиницю виміру, екв. USD без ПДВ 8,34; ціна за одинцю виміру, ГРН. без ПДВ 221,80; сума без ПДВ, грн. 44360,00; ПДВ, грн. 8872,00; сума з ПДВ, грн. 53232,00; сума з ПДВ, в USD 2001,96; термін поставки товару до 04.05.2017. Графік оплати товару покупцем: 1). Вид платежу кредит; сума, грн. 53232,00; сума, USD 2001,96; % оплати від ціни товару 100; річна ставка відсотків 0,1; оплатити до 20.11.2017 (т.1 а.с.36).

10 квітня 2017 року між ТОВ «Український дистрибуційний центр», в особі представника ОСОБА_2 , та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір поруки №ЗКР007/064/17 (надалі Договір поруки №3) (т.1 а.с.37-39).

Відповідно до розділу «Визначення окремих термінів, які вживаються в договорі» Договору поруки №3, основний договір договір поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року з усіма доповненнями та змінами, укладений між кредитором ТОВ «Український дистрибуціний центр» та боржником ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС»; боргові зобов`язання всі зобов`язання боржника перед кредитором по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями основного договору, як це ним визначено та описано в цьому договорі. Під борговими зобов`язаннями розуміється як вся їх сума, так і будь-яка частина.

Згідно п.1 Договору поруки №3, за цим договором поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, для чого зобов`язується відповідати за порушення (невиконання, неналежне виконання) боржником його боргових зобов`язань перед кредитором, які існують за основним договором, в повному обсязі та зобов`язань. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боржником зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2 Договору поруки №3, порукою за цим договором забезпечується вимога кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за основним договором, у такому розмірі, у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у основному договорі. Зокрема, порукою забезпечується вимога кредитора щодо оплати вартості товару. Строк 20 листопада 2017 року, чи в інший строк, визначений в основному договорі. Вартість товару складає 312876,00 гривень, що еквівалентно 11596,59 доларів США.

На підтвердження виконання ТОВ «Український дитрибуційний центр» свої зобов`язань за Договорами №1 та №2 до позовної заяви додано видаткові накладні:

- №ВН-20007-00082 від 09 березня 2017 року; №ВН-20007-00083 від 16 березня 2017 року; №ВН-20007-00081 від 07 березня 2017 року; №ВН-20007-00200 від 28 квітня 2017 року; №7-0035 від 17 травня 2017 року, відповідно до яких, ТОВ «Український дитрибуційний центр», на підставі договору №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року, поставив ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» товар аміачна селітра у загальній кількості 200 тон, загальною вартістю з ПВД 2160000 гривень (т.1 а.с.18, 19, 20, 21, 22, 23);

- №7-0080 від 22 травня 2017 року; №7-0079 від 22 травня 2017 року; №7-0076 від 24 травня 2017 року; №7-00053 від 15 травня 2017 року; №ВН-20007-00182 від 15 квітня 2017 року; №ВН-20007-00186 від 27 квітня 2017 року, відповідно до яких, «Український дитрибуційний центр», на підставі договору №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, поставив ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС»: товар - Табс (5л) ) у кількості 200 літрів на суму з ПДВ 71496 гривень; товар Гезагард 500 FW, к.с. (SAV6D16016) у кількості 80 літрів та Аценор, к.е. (20160101) у кількості 80 літрів на загальну суму з ПДВ 59328 гривень; товар Піктор, к.с. ( НОМЕР_1 ) у кількості 100 літрів на суму з ПДВ 216600 гривень; товар Баал, БТ (20160221) у кількості 200 літрів на суму з ПДВ 53232 гривні; товар Фунгіцид Унікаль, к.с. у кількості 215 літрів на суму з ПДВ 74304 гривні; товар Гербіцид Мілакос, к.с. у кількості 200 літрів, Інсектицид Хлорпірівіт-Агро, к.е. у кількості 300 літрів та Інсектицид Бестселлер Турбо 200 к.с. (5л) у кількості 30 літрів на загальну суму з ПДВ 171072 гривні. Всього за даними накладними поставлено товару на загальну суму з ПДВ 646032 гривні (т.1 а.с.40, 41, 42, 43, 44, 45).

Разом з тим, Договором №2 з додатками до нього не передбачено поставку ТОВ «Український дистрибуційний центр» продукції до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» за назвою товару: Табс (5л) ) у кількості 200 літрів на суму з ПДВ 71496 гривень; Фунгіцид Унікаль, к.с. у кількості 215 літрів на суму з ПДВ 74304 гривні; Гербіцид Мілакос, к.с. у кількості 200 літрів, Інсектицид Хлорпірівіт-Агро, к.е. у кількості 300 літрів та Інсектицид Бестселлер Турбо 200 к.с. (5л) у кількості 30 літрів на загальну суму з ПДВ 171072 гривні, в зв`язку з чим суд не приймає до уваги видаткові накладні: №7-0080 від 22 травня 2017 року; №ВН-20007-00182 від 15 квітня 2017 року; №ВН-20007-00186 від 27 квітня 2017 року, як докази виконання ТОВ «Український дистрибуційний центр» взятих на себе зобов`язань за Договором №2.

Відповідно до видаткових накладних №7-0079 від 22 травня 2017 року, №7-0076 від 24 травня 2017 року, №7-00053 від 15 травня 2017 року, загальна вартість товару з ПДВ, яка поставлена ТОВ «Український дистрибуційний центр» на виконання своїх зобов`язань перед ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» за Договором №2, складає 329160 гривень (т.1 а.с.41, 42, 43).

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві на позовну заяви зазначає, що з видаткових накладних, які додані до позовної заяви, вбачається, що товар (аміачна селітра) постачали не єдиним масивом в 200.000т, як це обумовлено в Додатку №УДЦ29-02601 від 07 березня 2017 року, а поетапно. Крім того, із вказаних накладних видно, що отримували товар особи, які не були підписантами, та чи мали вони довіреності на отримання відповідного товару, невідомо, копії таких довіреностей суду не надані. Отже, достовірність належного виконання основним кредитором свого обов`язку за договорами на переконання позивача не доведено.

Однак, з вищевказаними доводами відповідача ОСОБА_1 суд не може погодитися, оскільки Додатком №УДЦ29-02601 від 07 березня 2017 року передбачено виключно кінцевий строк поставки товару та жодним чином не врегульовано питання, щодо порядку здійснення поставки товару, а саме однією масою або поетапно. Крім того, як вбачається з вищевказаних видаткових накладних, без врахування видаткових накладених, які суд не приймає до уваги за вищевикладених обставин, вони містять підписи осіб ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», які діяли від імені вказаного підприємства на підставі довіреностей, якими підтверджено отримання ними вказаного у видаткових накладених товару, при цьому кожний із вказаних підписів засвідчений відтиском печатки ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», відповідність оригіналу якого відповідачем та третьою особою під сумнів не ставиться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходиться до висновку, що видаткові накладні

№ВН-20007-00082 від 09 березня 2017 року; №ВН-20007-00083 від 16 березня 2017 року; №ВН-20007-00081 від 07 березня 2017 року; №ВН-20007-00200 від 28 квітня 2017 року; №7-0035 від 17 травня 2017 року, №7-0079 від 22 травня 2017 року, №7-0076 від 24 травня 2017 року, №7-00053 від 15 травня 2017 року є належними та допустимими доказами виконання ТОВ «Український дистрибуційний центр» взятих на себе зобов`язань за Договорами №1 та №2.

Крім того, з врахуванням приєднання до позовної заяви Договору поруки №2, відповідно до якого він був укладений саме 05 квітня 2017 року та приймаючи до уваги, що у позовній заяві повністю відображений його номер, число та місяць його укладення, який є аналогічним номеру Договору поруки №2, числу та місяцю його укладення, суд вважає, що у позовній заяві позивач мав на увазі саме Договір поруки №2, однак допустив описку у році його укладення, в зв`язку з чим доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що договір поруки №МД007/034/17КР-02 від 05 квітня 2017 року не може бути прийнятий судом до уваги при прийнятті рішення, оскільки позивач у своїй позовній заяві не посилається на нього як на підставу стягнення саме з неї заборгованості за основним договором, є недоречними та судом до уваги не приймаються.

Відповідно до актів нарахування відсотків за користування товарним кредитом №УДЦ000251 від 30 вересня 2017 року, №УДЦ000112 від 30 червня 2017 року, №УДЦ0000251 від 30 вересня 2017 року, №УДЦ000042 від 31 травня 2017 року, №УДЦ000251 від 30 вересня 2017 року, №УДЦ000251 від 30 вересня 2017 року, №УДЦ000251 від 30 вересня 2017 року, складених ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», в особі директора ОСОБА_1 , та ТОВ «Український дистрибуційний центр», в особі директора відділення ОСОБА_2 , на підставі договору №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року, сторони дійшли згоди, що виконавцем були надані послуги в повному обсязі, якісно і відповідно до вимог замовника, при цьому проценти за користування кредитом у загальній сумі з ПДВ складають 173 гривні 83 копійки (т.1 а.с.46-47, 48, 49-50, 51, 52-53, 54-55, 56-57).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Український дистрибуційний центр» виконав свої зобов`язання, передбачені Договорами №1 та №2, в зв`язку з чим ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», на виконання свої зобов`язань повинно було сплатити ТОВ «Український дитрибуційний центр» кошти за поставлений товару, на умовах, які зазначені у вказаних договорах.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування).

15 квітня 2019 року договором №150419/2 про відступлення права вимоги ТОВ «Український дистрибуційний центр» відступило право вимоги на суму 464000 гривень по договору №МД007/034/17КР від 07 квітня 2017 року та на суму 323418 гривень 02 копійки по договору №ЗК007/064/17 від 10 квітня 2017 року ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» (т.1 а.с.24-26).

Позивач ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» у своїй позовній заяві стверджує, що зазначена у вищевказаному договорі заборгованість ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» не погашена, в зв`язку з чим вважає, що вона підлягає стягненню з ОСОБА_1 , як поручителя за Договорами №1 та №2.

Однак, як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачем ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» не наданого жодного доказу існування, як станом на 15 квітня 2019 року (день укладення договору про відступлення права вимоги), так і станом на день розгляду даної справи по суті, заборгованості ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» за Договорами №1 та №2 перед як перед ТОВ «Український дистрибуційний центр», так і перед позивачем, як правонаступником постачальника за вказаними договорами.

Так, зокрема, позивачем не надано доказів проведення взаємозвірки як з ТОВ «Український дистрибуційний центр», так і з ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», щодо виконання чи невиконання останнім своїх зобов`язань по Договору №1 та №2, якою б було встановлено факт ненадходження від ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на рахунки «Український дистрибуційний центр» коштів на виконання вищевказаних договорів.

Таким чином, позовні вимоги щодо неналежного виконання ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» своїх зобов`язань за Договорами №1 та №2 ґрунтується виключно на договорі №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги.

Однак, з вказаного договору неможливо встановити, на підставі яких документів було встановлено наявність заборгованості ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», станом на 15 квітня 2019 року, за Договорами №1 та №2, перед ТОВ «Український дистрибуційний центр», оскільки будь-яких додатків до нього позивачем не додано.

Сам по собі факт твердження ТОВ «Український дистрибуційний центр», яке висловлене у договорі №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги, який укладено з ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд», про наявність у ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» заборгованості за Договорами №1 та №2, яке не підтверджено жодним доказом, не може бути єдиною підставою для встановлення судом наявності такої заборгованості та в подальшому для задоволення вимог позивача.

Згідно абз.2 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Відповідно до абз.11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно абз.4 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Схоже визначення первинних документів міститься також і в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24 травня 1995 року №88 (далі Положення).

У п. 2.1 зазначеного Положення вказано, що первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Так, третьою особою ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», на підтвердження виконання своїх зобов`язань, передбачених Договорами №1 та №2, перед ТОВ «Український дистрибуційний центр», які позивач, відповідно до позовної заяви, вважає не виконаними, надано рахунки на оплату: №7-0369 від 07 грудня 2017 року; №7-0367 від 07 грудня 2017 року; №7-0368 від 07 грудня 2017 року; №7-0197 від 19 серпня 2017 року; №7-0260 від 19 вересня 2017 року, а також виписки по рахунку ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» за 19 серпня 2017 року, 12 жовтня 2017 року та 07 грудня 2017 року.

Відповідно до рахунків на оплату №7-0369 від 07 грудня 2017 року, №7-0367 від 07 грудня 2017 року, №7-0368 від 07 грудня 2017 року, №7-0197 від 19 серпня 2017 року, ТОВ «Український дистрибуційний центр», на підставі Договору №2, надало ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» рахунки для оплати поставленого товару: Табс (5л) у кількості 61,5 літра на загальну суму 21985,02 гривні; Мілакос, к.с. у кількості 100 літрів, Хлорпірівіт-Агро, к.е. у кількості 150 літрів, Унікаль, к.с. у кількості 107,5 літра, Бестселлер Турбо 200 к.с. (5л) у кількості 15 літрів, % за користування товарним кредитом, на загальну суму 123573,76 гривень; Баал, БТ у кількості 200 літрів, та % за користування товарним кредитом, у загальній сумі з ПДВ 54367,20 гривень; Мілакос, к.с. у кількості 100 літрів, Хлорпірівіт-Агро, к.е. у кількості 150 літрів, Унікаль, к.с. у кількості 107,5 літра, Бестселлер Турбо 200 к.с. (5л) у кількості 15 літрів, на загальну суму 123573,76 гривень. Загальна сума з ПДВ, яку ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» має спалити ТОВ «Український дистрибуційний центр» за даними рахунками, становить 322613 гривень 98 копійок (т.2 а.с.81, 82, 83, 84, 85).

Згідно виписки по рахунку ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», останнє, на підставі вищевказаних рахунків на оплату перерахувало на рахунок ТОВ «Український дистрибуційний центр» 122688 гривень 19 серпня 2017 року, а також 21985 гривень 02 копійки, 54367 гривень 20 копійок та 123573 гривні 76 копійок. Загальна сума становить 322613 гривень 98 копійок (т.1 а.с.81).

Відповідно до рахунку на оплату №7-0260 від 19 вересня 2017 року, ТОВ «Український дистрибуційний центр», на підставі Договору №1, надало ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» рахунок для оплати поставленого товару Аміачна селітра у кількості 40 тон на суму з ПДВ 864 гривні (т.2 а.с.87).

Згідно виписки по рахунку ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», останнє, на підставі вищевказаних рахунків на оплату перерахувало на рахунок ТОВ «Український дистрибуційний центр» 464000 гривень (т.2 а.с.86).

При цьому, копії вищевказаних документів направлені ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на адресу позивача ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» разом з відзивом на позовну заяву, однак будь-яких заперечень вищевказаному твердженню третьої особи, доказів, які спростовують зазначені обставини, позивачем суду не надано.

Крім того, з позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити конкретне зобов`язання, яке, на думку позивача, не виконало ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» перед ТОВ «Український дистрибуційний центр» за Договорами №1 та №2, а саме: за Договором №1 не вказано номеру випадкової накладної та рахунку по оплаті, з яких вбачається заборгованість на суму 464000 гривні; за Договором №2 не вказано номер накладної, назву товару та рахунку по оплаті, з яких вбачається заборгованість на суму 323418 гривень 02 копійки.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність у ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», як на 15 квітня 2019 року (день укладення договору про відступлення права вимоги), так і станом на день розгляду даної справи по суті, заборгованості за Договорами №1 та №2 як перед ТОВ «Український дистрибуційний центр», так і перед позивачем, як правонаступником постачальника за вказаними договорами.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» вважає, що заборгованість ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» за Договорами №1 та №2 має бути стягнута з відповідача ОСОБА_1 як з поручителя, відповідно до Договорів поруки №1, №2 та №3.

Відповідно до ст.533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст.534 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Чинним законодавством України не встановлено забезпечення виконання зобов`язань (основного зобов`язання) за договором поставки.

Таким чином, забезпечення виконання зобов`язань (основного зобов`язання) за Договорами №1 та №2, зокрема, порукою, повинно бути встановлено саме даними договорами.

Згідно розділу 7 «Відповідальність сторін, її розмір» Договору №1, покупець за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків, нарахованих за користування товарним кредитом, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення; на вимогу постачальника сплачує йому штраф в розмірі 1(одного) відсотка від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день такого прострочення; у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості товару та сплаті відсотків, нарахованих за користування товарним кредитом, сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування коштами в розмірі 32 (тридцять два) відсотка річних з простроченої суми; нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється в день виконання винною стороною зобов`язань за договором, забезпечених санкцією.

Відповідно до розділу 7 «Відповідальність сторін, її розмір та порядок застосування» Договору №2, покупець за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків, нарахованих за користування товарним кредитом, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення; на вимогу постачальника сплачує йому штраф в розмірі 1(одного) відсотка від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день такого прострочення; у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості товару та сплаті відсотків, нарахованих за користування товарним кредитом, сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування коштами в розмірі 40 (сорок) відсотків річних з простроченої суми; нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється в день виконання винною стороною зобов`язань за договором, забезпечених санкцією.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, як вбачається зі змісту Договорів №1 та №2, виконання зобов`язань за ними забезпечено неустойкою, при цьому будь-яких інших видів забезпечення зобов`язань за ними, в тому числі, порукою, не передбачено.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.557 ЦК України, боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя.

Згідно п.7.5 Договорів поруки №1, №2 та №3, вони складені в двох примірниках українською мовою, по одному примірнику для кожної із сторін.

Приймаючи до уваги, що сторонами Договорів поруки №1, №2, та №3 є виключно ТОВ «Український дистрибуційний центр» та фізична особа ОСОБА_1 , відтак діяла від свого імені та в жодному разі не від імені ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», суд приходить до висновку, що примірники даних договорів поруки у ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» були відсутні.

Отже, відсутність у Договорах №1 та №2 інформації, що зобов`язання про них забезпечено порукою, а також відомостей про особу, яка поручилася за їх виконання, позбавляло ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», з врахуванням звільнення ОСОБА_1 з посади директора вказаного підприємства у 2018 році, що не заперечується ні позивачем, ні відповідачем, та підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.80), відповідно до якого директором даного підприємства є ОСОБА_3 , виконати свій обов`язок, передбачений ч.1 ст.557 ЦК України, та повідомити відповідача про виконання зобов`язання за вказаними договорами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Договори поруки №1, №2 та №3, укладені між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ОСОБА_1 не можуть породжувати юридичних наслідків невиконання Договорів №1 та №2.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п.8.9 розділу 8 «Особливі умови» Договору №1, усі суперечки, розбіжності, вимоги і претензії, що виникли в ході виконання даного договору (контракту) або у зв`язку з ним, або випливає з його, підлягають остаточному розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж» (поштова адреса: індекс 40030, м. Суми, вул. Перекопська, 12) відповідно до регламенту зазначеного суду одним із суддів одноособово. На підставі цієї третейської угоди підлягають розгляду також будь-які інші суперечки між сторонами з питань цивільних і господарських правовідносин між ними, які не засновані на зазначеному в попередньому абзаці цього пункту договорі, але є наслідком визнання цього договору недійсним, або таким, котрий не був укладений».

Згідно п.8.11 розділу 8 «Особливі умови» Договору №1, сторони дійшли згоди, що у разі заміни кредитора або боржника у зобов`язанні за згодою сторін, останній повинен повідомити нового кредитора або боржника про існування даного Третейського застереження.

Також, відповідно до п.9.8 розділу 9 «Додаткові умови» Договору №2, сторони дійшли згоди, будь-які спори, розбіжності, вимоги, претензії, що виникли з цього договору або у зв`язку з цим договором, в тому числі, але не виключно, пов`язані з його укладенням, тлумаченням, зміною, розірванням, виконання, невиконанням, дійсністю, недійсністю, порушенням, припиненням відлягають остаточному розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж» (40030, м. Суми, вул. Перекопська, 13) відповідності з його регламентом та Законом України «Про третейські суди». Склад третейського суду 1 суддя. На підставі цієї третейської угоди підлягають розгляду також будь-які інші суперечки між сторонами, які не виникають з зазначеного у попередньому абзаці цього пункту договорі, але є наслідком визнання цього договору недійсним, або таким, що не був укладеним. Сторони дійшли згоди, що у разі заміни кредитора або боржника у зобов`язанні за згодою сторін, останній повинен повідомити нового кредитора або боржника про існування даного третейського застереження.

Таким чином, Договорами №1 та №2 чітко визначено, що всі спори, що виникають з даних договорів підлягають розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж».

Під час судового розгляду встановлено, що в провадженні Північного апеляційного господарського суду перебували справи:

- №873/26/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року (третейський суддя Ковальов І.В.) у третейській справі №02-03/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Український дистрибуційний центр» (код 37339531) до Приватного підприємства «Вікторія плюс» (код 36776234) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій;

- №873/29/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі №02-02/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Український дистрибуційний центр» до Приватного підприємства «Вікторія плюс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22 квітня 2020 року, постановленої за результатами справи №873/26/19, вирішено: 1). Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі №02-03/19; видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі 02-03/19 про стягнення з Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (ідентифікаційний код 36776234, місцезнаходження: 20726, Черкаська обл., Смілянський район, село Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (ідентифікаційний номер 37339531, місцезнаходження: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121-В) заборгованість за договором поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року в сумі 464 000 гривень 00 копійок, пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в сумі 100 347 гривень 00 копійко, відсотки за неправомірне користування коштами в сумі 197 898 гривень 52 копійки, витрати від інфляції в сумі 42 158 гривень 40 копійок, витрат на сплату третейського збору в сумі 8 043 гривні 98 копійок, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 500 гривень. 3). Стягнути з Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (ідентифікаційний код 36776234, місцезнаходження: 20726, Черкаська обл., Смілянський район, село Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (ідентифікаційний номер 37339531, місцезнаходження: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121-В) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в розмірі 960 гривень 50 копійок. 4). Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили (т.2 а.с.44-45).

Зазначена ухвала набрала законної сили 22 квітня 2019 року.

13 травня 2020 року Північним апеляційним господарським судом у справі №873/26/19 видано наказ про примусове виконання, яким на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22 квітня 2019 року у справі №873/26/19, яка набрала законної сили 02 травня 2019 року, вирішено стягнути з Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (ідентифікаційний код 36776234, місцезнаходження: 20726, Черкаська обл., Смілянський район, село Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (ідентифікаційний номер 37339531, місцезнаходження: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121-В) заборгованість за договором поставки мінеральних добрив на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року в сумі 464 000 гривень 00 копійок, пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в сумі 100 347 гривень 00 копійко, відсотки за неправомірне користування коштами в сумі 197 898 гривень 52 копійки, витрати від інфляції в сумі 42 158 гривень 40 копійок, витрат на сплату третейського збору в сумі 8 043 гривні 98 копійок, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 500 гривень. Наказ може бути пред`явлений до примусового виконання до 13 травня 2022 року (т.2 а.с.46).

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02 травня 2020 року, постановленої за результатами справи №873/29/19, вирішено: 1). Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» про видачу судового наказу на примусове виконання рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі №02-02/19 задовольнити; 2) Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 08 лютого 2019 року у третейській справі №02-02/19 наступного змісту стягнути з Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (20726, Черкаська обл., Смілянський район, смт. Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121 В, 1) заборгованість за договором поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17КР від 10 квітня 2017 року в сумі 323 418 гривень 02 копійок, суму відсотків за користування товарним кредитом 533 гривні 43 копійки, пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань 42 902 гривні 50 копійок, відсотки за неправомірне користування коштами в сумі 116 931 гривню 33 копійки, витрати на сплату третейського збору 4 837 гривні 85 копійок, витрати на професійну правничу дорогу в сумі 11 000 гривень 00 копійок. Стягнути з Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (20726, Черкаська обл., Смілянський район, смт Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121 В, 1) витрати по сплаті судового збору в сумі 960 гривень 50 копійок (т.2 а.с.47-48).

Зазначена ухвала набрала законної сили 24 травня 2019 року.

24 травня 2020 року Північним апеляційним господарським судом у справі №873/29/19 видано наказ про примусове виконання, яким на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02 травня 2019 року у справі №873/29/19, яка набрала законної сили 24 травня 2019 року, яким вирішено стягнути Приватного підприємства «Вікторія Плюс» (20726, Черкаська обл., Смілянський район, смт Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121 В, 1) заборгованість за договором поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17КР від 10 квітня 2017 року в сумі 323418 гривень 02 копійок, суму відсотків за користування товарним кредитом 533 гривні 43 копійки, пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань 42902 гривні 50 копійок, відсотки за неправомірне користування коштами в сумі 116931 гривню 33 копійки, витрати на сплату третейського збору 4837 гривні 85 копійок, витрати на професійну правничу дорогу в сумі 11000 гривень 00 копійок (т.2 а.с.49).

Відповідно до Розділу 1 «Предмет Договору» Договорів поруки №1, №2 та №3, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Отже, як чинним ЦК України, так і вищевказаними договорами поруки, передбачено, що ТОВ «Український дистрибуційний центр» в разі невиконання ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» взятих на себе зобов`язань за Договорами №1 та №2, може звернутися з вимогою про виконання вказаних зобов`язань, у даному випадку погашення боргу, у повному обсязі або частково як до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», так і до поручителя, або до них обох.

Таким чином, спір між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», а також поручителем, у разі невиконання ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» зобов`язань за Договорами №1 та №2, розглядається Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Господарський арбітраж», в разі пред`явлення позову до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» чи загальним судом, в разі пред`явлення позову до поручителя.

При цьому, борг за Договорами №1 та №2 у примусовому порядку може бути стягнутий у повному обсязі як з ПП «Вікторія Плюс», так і з поручителя, в разі пред`явлення позову лише до одного з них, а також солідарно з зазначених осіб, однак не може бути примусово стягнутий у повному обсязі окремо з ПП «Вікторія Плюс» та окремо з поручителя.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що звернення ТОВ «Український дистрибуційний центр» з позовом до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» про стягнення у повному обсязі заборгованості за Договорами №1 та №2 та задоволення його вимог, виключає звернення ТОВ «Український дистрибуційний центр», а також його правонаступника ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» з позовом до поручителя про стягнення як у повному, так і частковому обсязі заборгованості за Договорами №1 та №2.

Таким чином, звернувшись до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» з позовами до ПП «Вікторія Плюс» про стягнення заборгованості за Договорами №1 та №2, які відповідними рішеннями задоволені повністю та на підставі даних рішень Північним апеляційним господарським судом видано накази про примусове виконання даних рішень, ТОВ «Український дистрибуційний центр» добровільно обрав спосіб захисту свого порушеного права, у даному випадку, як стверджує позивач у позовній заяві, невиконання ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» зобов`язань Договорів №1 та №2, яким є стягнення заборгованості у примусовому порядку за вказаними договорами виключно з ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», та дане право, якщо воно порушено, було відновлено судом.

Крім того, згідно п.1.1 Договору №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги, в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає, а новий кредитор отримує право вимоги до Приватного підприємства «Вікторія Плюс», , яке виникає у первісного кредитора відповідно до наступних документів, зокрема: договору поставки засобів захисту рослин на умовах товарного кредиту №ЗКР007/064/17 від 10 квітня 2017 року (з усіма його додатками, специфікаціями, додатковими угодами), укладеного між боржником та первісним кредитором, заборгованість в розмірі 323 418 гривень 02 копійки; договору поставки на умовах відстрочення кінцевого розрахунку №МД007/034/17КР від 07 березня 2017 року (з усіма його додатками, специфікаціями, додатковими угодами), укладеного між боржником та первісним кредитором, заборгованість в розмірі 464 000 тисячі 00 копійок.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору, сторони домовились, що згідно з цим договором новий кредитор отримує замість первісного кредитора право вимоги від боржника сплати грошової суми, вказаної у п.1.2 даного договору, в порядку та на умовах, викладених в тексті цього договору. При цьому, відповідно до положень цього договору та чинного законодавства України, до Нового кредитора переходять всі права, які забезпечують виконання зобов`язань боржником.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договором №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги позивач ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» був наділений правом вимоги виключно до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», в разі невиконання ним зобов`язань за Договорами №1 та №2, при цьому, на думку суду, при наданні ТОВ «Український дистрибуційний центр» виключно такого права були враховані вищевказані рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж», якими задоволені позовні вимоги ТОВ «Український дистрибуційний центр» до ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» про стягнення заборгованості за Договорами №1 та №2 у сумах, які зазначені договором №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги.

При цьому, суд враховує позицію третьої особи ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», яка викладена у відзиві на позовну заяву, відповідно до якої, підприємству розгляд вищевказаних справ господарським судом та про наявність вищевказаних судових рішень відомо не було, оскільки такі доводи сторонами не заперечуються та не спростовані.

Одночасно, відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України (в редакції чинній до 03 липня 2018 року, тобто на момент виникнення відповідних правовідносин), порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з видаткових накладних №7-0080 від 22 травня 2017 року, №ВН-20007-00182 від 15 квітня 2017 року та №ВН-20007-00186 від 27 квітня 2017 року, ТОВ «Український дистрибуційний центр» поставило ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» на підставі Договору №2 товар, який не був передбачений Договором №2 та не був забезпечений Договором поруки №3, в зв`язку з чим змінено зобов`язання Договором №2, яке, на думку позивача, забезпечено Договором поруки №3, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності ОСОБА_1 як поручителя.

Будь-яких доказів надання поручителем ОСОБА_1 , як фізичною особою, а не директором ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» згоди на зміну зобов`язання за Договором №2, внаслідок чого збільшилася її відповідальність за Договором поруки №3, позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Договір поруки №3 є припиненим з моменту зміни (збільшення) зобов`язань за Договором №2, тобто до укладення між ТОВ «Український дистрибуційний центр» та ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» договором №150419/2 від 15 квітня 2019 року про відступлення права вимоги, в зв`язку з чим у позивача відсутні законні підстави вимагати від ОСОБА_1 , як поручителя, виконання зобов`язань за Договором №2, в разі їх невиконання ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС».

Сукупність вищевказаних обставин свідчить про відсутність у ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» підстав вимагати від ОСОБА_1 , у тому числі у примусовому порядку, виконання зобов`язань ПП «ВІКТОРІЯ ПЛЮС» перед ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд», як правонаступника ТОВ «Український дистрибуційний центр», які передбачені Договорами №1 та №2.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд».

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення №303 від 03 вересня 2019 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 11811 гривень 27 копійок.

Однак, приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ БІК «Миколаївінвестбуд» задоволенню не підлягають, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача зазначені судові витрати на користь позивача не стягуються.

Крім того, враховуючи відсутність, передбачених чинним ЦПК України, доказів понесення відповідачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, її вимога щодо стягнення з позивача вказаних витрат задоволенню на даний час не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4, 12, 13, 15, 76-81, 89, 141, 247, 259, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.202, 203, 512, 533, 534, 546, 557, 559, 626, 627, 628, 638, 712 ЦК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю будівельна інжинірингова компанія «Миколаївінвестбуд», адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, буд.102, кв.2, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Третя особа Приватне підприємство «ВІКТОРІЯ ПЛЮС», адреса: 20726, Черкаська область, Смілянський район, с. Ротмістрівка, вул. Шевченка, 34А, .

Головуючий Т.В. Ігнатенко