Провадження №2-о/523/476/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря судового засідання Дзюба Г.І.

заявника ОСОБА_1 , адвоката Матвєєва В.Ю.

заінтересованої особи ОСОБА_2 , адвоката Жуган Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина ОСОБА_2 . В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на наступні обставини. Так, ОСОБА_2 є його сином та мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання, ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насилля щодо заявника ОСОБА_1 . В зв`язку з чим, заявник неодноразово звертався до поліції, проте здійснені поліцейськими заходи не змогли ефективно та невідкладно захистити заявника від насильницьких дій.

На підставі викладеного, заявник просить:

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 терміном на 6 (шість) місяців:

1.Заборонити ОСОБА_2 перебування в місті реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Заборонити ОСОБА_2 наближання на відстань 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його син ОСОБА_2 за останній рік неодноразово вчиняв домашнє насилля щодо нього, а саме, постійно його провокує на конфлікти, ображає, погрожує, а також неодноразово застосовував щодо нього фізичну силу, у результаті чого він звертався до лікарні. В результаті дій сина, він не має можливості проживати у будинку, оскільки побоюються спричинення тілесних пошкоджень.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та його батьком ОСОБА_1 існує конфлікт, оскільки після того, як його батько повторно одружився, його дружина постійно провокує між ними конфлікти. За його думкою, його батько бажає будь-яким чином позбавити його права проживання в будинку. Він також заперечує нанесення батькові тілесних ушкоджень.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 21 січня 1997 року на підставі рішення виконкому Суворовської райради народних депутатів за № 1010/3 від 21 грудня 1990 року.

Відповідно до довідки за № 557 від 27.06.2019 року у будинку заявника зареєстровано та проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться йому сином.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Суворовського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про оформлення протоколу за ст. 1732 КУпАП (вчинення домашнього насильства) відносно свого сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ображали, штовхали, наносили тілесні ушкодження заявнику.

22.08.2020 року в Суворовський ВП м.Одесі надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 скоєно домашнє насилля, дебоширить син. Відносно гр. ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 1732 КУпАП та проведена бесіда про недопущення домашнього насилля, також винесено терміново заборонний припис, а саме заборона в будь який спосіб контактувати з гр. ОСОБА_1 , строком на 10 діб, що підтверджується довідкою про результати проведення перевірки інформації, викладеної в матеріалах ЖЄО № 31635,31646 від 22.08.2020.

30.09.2020 року Суворовський районний суд м.Одеси притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за скоєння домашнього насильства (постанова у справі № 523/14352/20) по відношенню до свого батька ОСОБА_1 .

Під час судового засідання, судом було оглянуто відеозапис з камер відеоспостережень, які надані заявником в якості доказу, з якого вбачається, що між сторонами був взаємних конфлікт, в ході якого як ОСОБА_2 , так само і ОСОБА_1 кидались один на одного у бійку.

Судом також встановленого, що 07.11.2020р. від ОСОБА_1 до органів поліції в який просить прийняти заходи щодо ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , який наніс тілесні ушкодження у вигляді забою та сінців в області обличчя.

Однак судом встановлено, що ОСОБА_2 не було притягнуто до відповідальності за даним фактом, а тому даний факт судом не приймається.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він став очевидцем того, що ОСОБА_2 двічі погрожував ОСОБА_1 причинити тілесні пошкодження.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . Свідок пояснила, що ОСОБА_2 останнім часом постійно провокує батька на конфлікти, ображає його, здійснює фізичне насилля щодо батька, у зв`язку з чим, її чоловік був вимушений звертатись до лікарні. Вона також пояснила, що ОСОБА_2 07.11.2020р.. у приміщенні котельної побив ОСОБА_1 , наносив його удари в обличчя. Вона також знає, що ОСОБА_2 у серпні 2020р. кинув стілець у батька, у результаті чого у нього було розсічення голови.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 11 серпня 2020р. вона перебувала вдома, вона відчула крики та вийшла на вулиці не побачила, що ОСОБА_2 кидався на ОСОБА_1 з кулаками, проте бійки не було. 22 серпня 2020р. вона відчула крики та пішла на них, у приміщенні будинку в жилій кімнаті вона побачила ОСОБА_1 який був увесь у крові, окрім того сліди крові були по всій кімнаті. Вона бачила, що стілець у кімнаті був в крові, проте яким чином, наносились удари вона не бачила. 07 листопада 2020р. відчула крики бійки, після чого, вона вийшла у приміщення будинку, побачила ОСОБА_1 та мати ОСОБА_6 , які пояснили, що їх побив ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та постійно ображає свого сина ОСОБА_4 , у тому числі нецензурної лайкою. В свою чергу, ОСОБА_2 є дуже порядною людиною. Вона також знає, що ОСОБА_1 побив дружину ОСОБА_3 . Свідок пояснила, що ОСОБА_1 також одного разу побив її чоловіка, у зв`язку з чим, був складений адміністративний протокол.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є колишньою цивільною дружиною ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 . Свідок пояснила, що після фактично припинення стосунків з ОСОБА_1 , вона з сином залишилась проживати в частині будинку. Після того, як ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_6 , взаємовідносини між ними значно погіршились, оскільки нова дружина намагається будь-яким шляхом виселити її, а також сина з будинку. Основана мета ОСОБА_6 продати будинок, проте їй в цьому заважає проживання ОСОБА_2 та його сім`ї в будинку. Після чого, ОСОБА_6 постійно намагається створити конфлікту ситуацію між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Вона також пояснила, що у серпні 2020р. вона стала очевидцем того, що ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 , після чого забрав вагонку, яка належало сину, після чого вони між собою намагались кинутись у бійку, проте пошкоджень один-одному так і не спричинили.

Правові підстави ухваленого рішення.

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України).

Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII).

Європейський суд по правам людини попередньо розглядав проблему домашнього насильства відповідно до статеи? 2, 3, 8 та 14 Конвенціі? (див., зокрема, рішення в справі «Талпіс проти Італіі?» (Talpis v. Italy), No 41237/14, п. 100, від 2 березня 2017 року). У всіх цих справах Суд встановив, що згідно з Конвенцією, органи державноі? влади мають позитивне зобов`язання розробити та застосувати належну нормативно-правову базу, що забезпечить ефективнии? захист від актів домашнього насильства (див., зокрема, рішення в справах «Беваква та С. проти Болгаріі?» (Bevacqua and S. v. Bulgaria), No 71127/01, п. 65, від 12 червня 2008 року; «А. проти Хорватіі?» (A. v. Croatia), No55164/08, п. 60, від 14 жовтня 2010 року; «Хаи?дуова проти Словаччини» (Hajduovaм v. Slovakia), No2660/03, п. 46, від 30 листопада 2010 року).

У зв`язку з цим Суд постановив, зокрема, що там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала неодноразових актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів (див., mutatis mutandis, рішення в справі «Ірина Смірнова проти Украі?ни», No1870/05, пп. 71 та 89, від 13 жовтня 2016 року). Якщо встановлено, що на конкретну особу націлені систематичні діі?, і за ними и?мовірно и?тимуть подальші випадки насильства, окрім реагування на конкретні випадки, органам влади може бути запропоновано вжити відповідних заходів загального характеру для боротьби з основною проблемою та запобігання жорстокому поводженню в маи?бутньому (див. рішення у справах «Дордевіч проти Хорватіі?» (Рorрevicм v. Croatia) No41526/10, пп. 9293 та 14749, ЄСПЛ, 2012 р.; та ОСОБА_9 ?, цитоване вище, там само).

Суд вважає, що дійсно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникають постійні конфлікти на підставі особистої неприязні, але вони мають взаємний характер. В той же час, враховуючи вік ОСОБА_1 , суд вважає, що ОСОБА_2 мав можливість уникнути конфліктної ситуації, проте повидив себе агресивно щодо батька.

Суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає, що дійсно є підстави для застосування обмежувального припису, проте даний припис повинний забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника, при дотриманні розумного балансу між захистом особи, яка постраждала від домашнього насильства, а також кривдником.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає зі своєю сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , іншого житла він не має. Отже застосування такого обмежувального припису яку заборони перебування у місці реєстрації фактично позбавить житла ОСОБА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте користуються різними частинами будинку.

Суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати тимчасове обмеження у вигляді заборони ОСОБА_2 наближання на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,81,82,263,265,350-1,350-6 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

2. Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

3. Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 терміном на 6 (шість) місяців:

Заборонити ОСОБА_2 наближання на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення суду направити до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для взяття кривдника на профілактичний облік та до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя