Ухвала

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 495/8281/18

провадження № 61-880ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» на постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати недійсним кредитний договір № МФ-863 від 23 травня 2018 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» (далі - ТОВ) та ОСОБА_1 .

Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що 23 травня 2018 року між ТОВ та нею було укладено кредитний договір № МФ-863, відповідно до умов якого відповідач мав надати кредит у розмірі - 2 071,38 грн, строком до 07 червня 2018 року.

Позивач вважала, що вказаний кредитний договір є недійсним, оскільки при укладенні спірного правочину відповідач використав нечесну підприємницьку практику, приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та не надав грошові кошти, чим позбавив позичальника можливості використати кредитні кошти на споживчі цілі.

Відповідачем не було надано позивачу, як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а саме: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяг, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, чим було порушено вимоги чинного законодавства.

Також, позивач додатково зазначала, що відповідач не надав жодних коштів за кредитним договором № МФ-863 від 23 травня 2018 року.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила її позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № МФ-863 від 23 травня 2018 року укладений між ТОВ та ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним пункт 1.8 кредитного договору № МФ 863, укладеного 23 травня 2018 року з товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс». В решті позовних вимог відмовлено.

10 січня 2020 року ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року в зазначеній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсним кредитного договору. Справа є незначної складності та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Обгрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник покликається на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що дана справа має виняткове значення для заявника.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення для товариства не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки доводи щодо виняткового значення справи для товариства не є достатньо обґрунтованими.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» постанова Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року ухвалена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» на постанову Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» про визнання недійсним кредитного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький