П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/9505/17

Номер провадження 22-ц/824/610/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Юзькової О. Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, треті особи: ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійним договору «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку від 29 липня 2008 року, вирішення питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано, зокрема тим, що 29 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 50 870,66 доларів США з терміном погашення до 20 липня 2015 року, а позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами, до 18 числа поточного місяця з мінімальним платежем 993,19 доларів США. Проценти за користування кредитом складають 15,3% річних, комісія за розрахунки - 3% від суми кредиту.

Разом з тим, вищевказаний договір не містить всіх істотних умов, а саме: розміру щомісячного платежу, кількості платежів та сукупної вартості кредиту. Крім того, до підписання оспорюваного договору банк не повідомив позичальника про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, орієнтовну сукупну вартість кредиту та послуги з оформлення договору про надання кредиту, варіанти повернення кредиту з кількістю платежів, їх частоти та обсягів включно, існування необхідності проведення оцінки мана, податковий режим сплати відсотків та наявність державних субсидій, недоліки пропонованих схем кредитування.

Таким чином, укладений між сторонами договір не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для визнання його недійсним.

Позивач зазначає, що положеннями чинного законодавства банкам заборонено встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку, за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку або які вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин.

Тобто, на думку позивача, пункт договору, що передбачає сплату комісії за розрахунки у розмірі 3% від суми кредиту, має бути визнаний недійсним, як такий що не відповідає вимогам процесуального закону.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року (занесеною до журналу судового засідання) до участі у справі в якості третьої особи залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

11 червня 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся з заявою про зміну предмету позову, у якій просив визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» щодо покладення валютних ризиків за договором «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку від 29 липня 2008 року на позичальника ОСОБА_1 , змінити пункт 1.1 вищевказаного договору, виклавши його у наступній редакції: «банк зобов`язується надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 50 870, 66 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором. На день укладення договору сума кредиту дорівнює еквіваленту 244 331 грн. 78 коп. за курсом Національного банку України. Валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть порівну», вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року (том І а.с. 211 - 215) залишено без задоволення позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни, треті особи: ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 08 липня 2019 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що 29 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» з однієї сторони та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено договір «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 870,66 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором. Строк позовної давності збільшено сторонами до 10 років. Відсотки за користування кредитним коштами складають 15,3% на рік, а комісія за розрахунки за договором - 3% від суми кредиту.

Разом з тим, скаржник зазначає, що у договорі не визначено розмір щомісячного платежу, кількість платежів та сукупна вартість кредиту, до укладення кредитного договору банк не повідомив позичальника про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, необхідність здійснення оцінки майна, та у разі її необхідності особу, яка має її здійснювати, податковий режим сплати відсотків та відомості про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Крім того, оспорюваним договором не визначено, на кого саме покладено валютні ризики.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року витребувано в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. кредитну справу за вищевказаним кредитним договором, проте, на виконання ухвали суду документи надано не було. Так, дана обставина була залишена судом першої інстанції без уваги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засідання з повідомленням учасників справи.

07 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з відповідними підтвердженнями його надсилання іншим учасникам справи. З відзиву, зокрема, вбачається, що 05 червня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було ухвалено рішення № 113, яким розпочато ліквідацію банку та призначено Стрюкову І. О. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» строком на один рік. У подальшому рішеннями Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 квітня 2016 року № 616, від 03 листопада 2016 року № 2342 продовжувався строк здійснення процедури ліквідації банку.

17 грудня 2018 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення № 3383 про зміну Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», яким повноваження ліквідатора делеговано Білій І. В.

Так, укладений між сторонами договір є змішаним договором та містить у собі елементи договору про заставу і поруку. Під час судового розгляду справи, позивачем не заперечувалось, що вона добровільно погодилась на отримання кредиту в іноземній валюті, діяла на власний розсуд та мала можливість передбачити у момент його укладення ймовірні зміни курсу долара США по відношенню до гривні.

Крім того, чинне законодавство не містить вимог про надання попередження про валютні ризики у письмовій формі, а позивачем не доведено відсутність такого попередження.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Тєплов Є. О. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення з підстав необґрунтованості, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене відповідно до приписів цивільного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, у зв`язку з чим, керуючись ч. 2 ст. 372 колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи за наявними в ній письмовими доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» № 857892/ФЛ, відповідно до умов якого банк надає позивачу (позичальникові) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 50 870,66 доларів США у порядку та на умовах, визначених цим договором на придбання автотранспортного засобу. Даним договором було встановлено відсоткову ставку у розмірі 15,3% на рік термін погашення кредиту - до 20 липня 2015 року (т. І а.с. 11- 14).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що норми матеріального права не містять в собі вимог щодо письмової форми попередження про валютні ризики, а позивач не надала докази на підтвердження відсутності попередження про такі ризики.

Крім того, під час судового розгляду стороною позивача не заперечувалось, що ОСОБА_1 добровільно погодилась на отримання кредиту в іноземній валюті, діяла на власний розсуд та мала можливість передбачити у момент укладення договору ймовірні зміни курсу долара США по відношенню до гривні.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Як вбачається з умов кредитного договору, банком було надано кредит на споживчі цілі, що зумовлює застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» (у редакція, яка діяла на момент укладання оспорюваного правочину) споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов`язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які інші збори у зв`язку з відкликанням згоди.

Кредитодавець зобов`язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Колегія суддів зазначає, що ознайомлення зі змістом договору є невід`ємним елементом його укладання, а тому на позичальника покладається обов`язок ознайомлення перед підписанням договору зі всіма істотними умовами, які в подальшому не можуть бути безпідставно змінені в односторонньому порядку.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що позивач добровільно погодилась на отримання кредиту в іноземній валюті, діяла на власний розсуд та мала можливість передбачити у момент укладання договору валютні ризики повній мірі відповідає дійсним обставинам справи. До того ж, коливання курсу іноземних валют в Україні є загальновідомим фактом, який має не прогнозований характер.

Колегією суддів враховуються пояснення відповідача, з яких, зокрема, вбачається, що підписанню кредитного договору передувала переддоговірна робота, яка включала, зокрема, підписання проекту кредитного договору, що в свою чергу свідчить про узгодження між сторонами всіх істотних умов договору.

Умови договору не мають двозначного характеру та надають позичальникові реальну можливість зважено оцінити умови кредитування та можливість їх належного виконання.

Крім того, відповідно до приписів Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла на момент укладання оспорюваного правочину) у разі виявлення несправедливих умов кредитування ОСОБА_1 не була позбавлена можливості відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на не ознайомлення її з усіма істотними умовами договору не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки підписавши оспорюваний договір ОСОБА_1 підтвердила зворотне.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 16 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова