233 № 233/5738/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Костянтинівської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 370080 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався, на те що 31 січня 2017 року набрало законної сили рішення Дружківського міського суду Донецької області у справі № 229/4192/16, згідно із яким з ОСОБА_3 на його користь стягнуто грошові кошти у сумі 360080 грн за договором позики та 10000 грн за надані йому юридичні послуги, а всього 370080 грн.

З виконавчим листом він звернувся до Костянтинівського міськрайонного ВДВС про стягнення зазначених коштів з боржника на його користь.

Згідно із відомостями, боржнику належить нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , та будинок, який розташований в АДРЕСА_2 .

Виконавча служба закрила виконавче провадження у зв`язку з тим, що боржник помер у 2008 році. Спадкоємців за законом та заповітом у померлого немає.

Він звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду з відповідним позовом до Костянтинівського міськрайонного ВДВС та до Костянтинівської міської ради про визнання спадщини померлого ОСОБА_3 відумерлою та визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 майстерня ритуальних послуг загальною площею 263,30 м.кв.) та нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (житловий будинок загальною площею 23,8 м.кв., літню кухню, два сараї, душ, льох та водопровід металевий).

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 20 червня 2018 року по справі 233/71/18 рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року в частині відмови в задоволені позовних вимог до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, Костянтинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Згідно із ч. 4 ст. 1277 ЦК України, територіальна громада, яка стала власником відумерлою майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст.1231 цього Кодексу.

Згідно із постановою Апеляційного суду Донецької області спадщина визнана відумерлою та перейшла у власність Костянтинівської міської ради.

04.10.2018 ним на адресу відповідача направлено вимогу про повернення йому боргу, але до теперішнього часу відповіді він не отримав, в зв`язку з чим вважає, що відповідач відмовився сплатити йому грошові кошті в сумі 370080,00 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.20-21), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на момент звернення позивача ще не були виконані дії з оформлення прав на відумерлу спадщину, а саме: майстерню ритуальних послуг загальною площею 263, 30 кв.м по АДРЕСА_3 ; жилого будинку жилою площею 23,80 кв.м з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 ) за номером вісімнадцять. Звернення позивача до суду з цієї позовною заявою є передчасним та безпідставним, оскільки міська рада не відмовляла позивачу у виконанні зобов`язань спадкоємця в частині відшкодування майна в межах закону і «безпосередньо» у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано у спадщину.

Оформлення спадщини та прийняття її у комунальну власність розвіє багато сумнівів, саме щодо фактичної наявності нерухомого майна, його стану, до того ж під час оформлення будуть виконані дії з незалежної оцінки вказаного майна, що є істотною умовою цього спору в частині зменшення позовних вимог позивача. Крім того, на сесії міської ради буде вирішуватися питання щодо прийняття майна до комунальної власності. Однак передчасне звернення позивача до суду про стягнення грошових коштів у сумі 370080 грн звужує права міської ради, адже зазначені дії потребують часу (оформлення спадщини, оцінка майна, перевірка стану об`єктів за вказаними адресами).

Позивач відповідь на відзив не подав.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2018 відкрито провадження у цій справі, справу призначено до призначено до підготовчого засідання (а.с. 13).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2019 підготовче провадження у цій справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.40).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2019 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням № 229/4192/16-ц в цивільній справі за заявою Костянтинівської міської ради про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (а.с.82).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2020 провадження поновлено, справу призначено до судового розгляду (а.с.93).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Костянтинівської міської ради Ісмаілов С. Н. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області № 229/4192/16-ц від 20 січня 2017 року, яке набрало законної сили 31 січня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 01 січня 2008 року у сумі 360 080,00 грн., витрати на оплату юридичної допомоги у сумі 10 000,00 грн (а.с. 96-97).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/71/2018 від 05 червня 2018 року (а.с.98-99), визнано спадщину у вигляді: майстерні ритуальних послуг загальною площею 263,30 кв.м. по АДРЕСА_3 , на земельній ділянці Костянтинівської міської ради; жилого будинку жилою площею 23,80 кв.м. з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 ) за номером вісімнадцять на земельній ділянці Костянтинівської міської ради, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відумерлою та передано її Костянтинівський міський раді Донецької області. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Донецької області № 233/71/18 від 20 вересня 2018 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно скасовано. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Костянтинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с.100-101).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь згідно із ч.4 ст. 1277 ЦК України грошові кошти в сумі 370080,00 грн.

Проте, такі позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає передчасними з огляду на таке.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Таким чином, територіальна громада, відповідно до ч.4 ст.1277 ЦК зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.

Разом з тим, аналізуючи положення Книги Шостої «Спадкове право» Цивільного Кодексу України можна дійти висновку, що територіальна громада не визначена як спадкоємець у жодній з черг спадкоємців за законом. Крім того, спеціальна норма, що визначає особливості переходу спадщини до територіальної громади, структурно розміщена у главі 87 Цивільного кодексу України «Здійснення права на спадкування», а не в главі 86 «Спадкування за законом». У досліджуваних правовідносинах територіальна громада не є і спадкоємцем за заповітом, адже визнання спадщини відумерлою здійснюється за відсутності заповіту.

Норми, аналогічні тим, які поширюються на спадкоємців, можуть визначати статус громади лише при наявності спеціальної вказівки про це у законі. Самі по собі правила спадкування на громаду, до якої перейшло відумерле майно, не розповсюджуються.

Іншою істотною ознакою вказаного переходу є незалежність його від волі громади-правонаступниці: громада позбавлена права усунути даний спадковий перехід, відмовившись від прийняття відумерлого майна. Правило про те, що громада є «необхідною правонаступницею» і набуває спадщину незалежно від власної волі знаходить своє пояснення в основній меті, якій відповідає інститут відумерлості - в усуненні безхазяйності майна та випадків заволодіння спадщиною неуповноваженими на це особами.

Відтак, визнання спадщини відумерлою слід вважати особливою, відмінною від спадкування підставою набуття права власності територіальною громадою.

Крім того, частиною 4 ст.1277 ЦК України чітко визначено, що територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

Відповідно до ст.329 ЦК України, юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Частино 4. ст.334 ЦК передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Хоча окремим актом не визначено порядок реєстрації нерухомого майна яке увійшло до спадщини визнаної відумерлою, але відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Особливості державної реєстрації права власності визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, яким передбачається, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, яким зокрема може бути рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 не врахував, що територіальна громада в особі Костянтинівської міської ради Донецькій області ще не набула прав на відумерлу спадщину у вигляді нерухомого майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , що давало б позивачу право вимоги передбаченої ч.4 ст.1277 ЦК України. Не набула такого права територіальна громада й на час розгляду цієї справи судом, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 196627443 від 17 січня 2020 року та № 196627209 від 17 січня 2020 року (а.с.102-104).

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ) до Костянтинівської міської ради (, юридична адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ол. Тихого, 260) про стягнення грошових коштів відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 21 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш