КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/3616/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Мельник А.В.
У Х В А Л А

20 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

у с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ПАТ «АКБ «Капітал», правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернулось до суду першої інстанції з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні 22.05.2017 року ухвалою, яка занесена до журналу судового засіданні, судом першої інстанції до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_1 ( а.с. 50-51 том 2).

Не погодившись з ухвалою суду про відкриття провадження, ОСОБА_1 неодноразово подавались апеляційні скарги, у відкритті апеляційного провадження за якими ухвалами Київського апеляційного суду від 14.06.2018 року (а.с. 116 том 2) та 10.12.2018 року (а.с. 151-152 том 2) відмовлено .

10.12.2019 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року ( а.с.16-17 том 3).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

За обставин існування постанов про відмову у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, подану ним 10.12.2019 року.

Згідно із частинами 1, 2, пункту 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч. 2 ст.121 ЦПК України).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює ОСОБА_1 , що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України існування ухвал Київського апеляційного суду від 14.06.2018 року та 10.12.2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року, позбавляє останнього на повторне апеляційне оскарження указаної ухвали.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення ( п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції попереджає ОСОБА_1 про те, що повторна подача апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року окремо від рішення суду, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Попередити ОСОБА_1 про те, що повторна подача апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року окремо від рішення суду, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: А.О. Чобіток