Номер провадження 4-с/754/187/20
Справа № 754/5790/20
У Х В А Л А

14 грудня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Скрипка О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки Оксани Іванівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Зазначена справа передана до розгляду судді Скрипці О.І.

14.12.2020 року, до вирішення питання про прийняття скарги до розгляду, заявник ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про відвід головуючого Скрипки О.І.

У даній заяві заявник категорично заперечує проти розгляду суддею Скрипкою О.І. поданої нею до суду скарги.

На підставі вимог ч.8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді суд вирішує без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши та оцінивши наведені позивачем доводи, вивчивши матеріали цивільної справи, суддя дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід судді, виходячи з наступного.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частинами 1-3 статті 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Так, з поданої заяви та матеріалів справи не вбачається наявність прямої чи побічної заінтересованості судді у результаті розгляду справи, певних її прихильностей чи уподобань стосовно будь-кого з учасників справи.

Крім того, не встановлено наявності обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим та об`єктивним.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Скрипки О.І. є необґрунтованою.

Разом з тим, заявник категорично не бажає, щоб дана справа слухалась під головуванням судді Скрипки О.І., висловлюючи недовіру та сумніви у неупередженості та об`єктивності розгляду справи та демонструючи вкрай негативне ставлення.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. (Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»).

Враховуючи викладене, у контексті наведених обставин даної конкретної справи, з метою усунення сумнівів у неупередженості та об`єктивності розгляду справи, а також з метою уникнення затягування розгляду справи та неодноразового розгляду заяв про відвід судді, суд вважає необхідним заявити самовідвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 252-253 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованою заяву про відвід судді, подану ОСОБА_1 у справі № 754/5790/20.

З метою уникнення затягування розгляду справи по суті та сприяння учасникам справи в доступі до правосуддя заявити самовідвід головуючого у справі № 754/5790/20.

Справу передати на повторний автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: