Провадження № 4-с/727/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання Кицинюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої Оксани Маратівни, заінтересована особа стягувач ПАТ «Українська інноваційна компанія», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої О.М.

Посилається на те, що у провадженні Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження № 59645595, яке відкрито на виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці № 2-789/2012 від 10.07.2012 року.

Зазначає, що 19.11.2019 року він дізнався з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 26.07.2019 року на всі його банківські рахунки накладено арешт.

Вказує, що відповідно до ч.10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з грошових коштів знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до інформації з сайту Шевченківського районного суду м.Чернівці станом на 19.11.2019 року стягувач ПАТ «Українська інноваційна компанія» з позовом до нього не звернулася. Проте, державний виконавець не зняла арешт з його грошових коштів в порушення вимог вищезазначеної норми законодавства, що перешкоджає йому користуватися своїми коштами.

Просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої О.М. щодо не винесення постанови про зняття арешту з його грошових коштів неправомірною; зобов`язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєву О.М. винести постанову про зняття арешту з його грошових коштів та надіслати йому цю постанову.

Згідно письмових пояснень на скаргу ОСОБА_1 , наданих державним виконавцем Мухаєвою О.М. державний виконавець просить в задоволенні скарги відмовити, вважає її необґрунтованою. Зазначає, що стягувач ПАТ «Українська інноваційна компанія» відповідно до заяви від 26.06.2019 року пред`явив до виконання до органу ДВС виконавчий лист Шевченківського районного суду м.Чернівці № 2-789/2012 від 10.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 533510,60 грн. та судового збору в сумі 3219,27 грн. 25.07.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 59645595 та боржнику надіслано постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом. Вказує, що боржник до органу ДВС для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не з`явився. З метою вжиття заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника на відкритих рахунках у банку. Оскільки на даний час рішення суду не виконано, то підстави для зняття арешту з грошових коштів відсутні. Відсутні також інші підстави, передбачені чинним законодавством для зняття арешту з грошових коштів. Крім того, посилання ОСОБА_1 на вимоги ч.10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець вважає помилковим, оскільки викладений в указаній нормі порядок зняття арешту з коштів не стосується грошових коштів боржника, а стосується коштів, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Боржник ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «Українська інноваційна компанія» та державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєва О.М. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду скарги.

Згідно поданої до суду заяви ОСОБА_1 просив розглянути справу у його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе скаргу розглядати у відсутності боржника, стягувача та державного виконавця.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

На підставі ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження № 59645595, відкрите постановою державного виконавця від 25.07.2019 року (а.с.41) на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 липня 2012 року у справі № 2-789/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Чернівецької філії ПАТ «Український інноваційний банк» заборгованості в сумі 533510,60 грн. та судового збору в сумі 3219,27 грн. (а.с.38) за заявою стягувача ПАТ «Українська інноваційна компанія» (а.с.37).

Згідно постанови про арешт коштів боржника старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої О.М. від 26.07.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39). Вказана постанова надіслана у фінансові установи згідно супровідного листа від 26.07.2019 року № 59645595 (а.с.40).

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Як передбачено ч.ч.1,2,3,4 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч.10. ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно ч.ч.1,2,3,4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої О.М. боржник зазначив, що державний виконавець зобов`язана була зняти арешт з коштів на його рахунках відповідно до вимог ч.10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, вказані доводи ОСОБА_1 є помилковими з огляду на наступне.

Як зазначено вище, відповідно до ч.10. ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким чином, викладений у ч.10 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» порядок накладення та зняття арешту з коштів не стосується грошових коштів боржника, а стосується коштів, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Інших підстави для зняття арешту з коштів боржника, передбачених чинним законодавством, судом не встановлено.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин та норм права суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, дії державного виконавця вчинені відповідно до закону та в межах його повноважень, право заявника не було порушено та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мухаєвої Оксани Маратівни, заінтересована особа стягувач ПАТ «Українська інноваційна компанія», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.01.2020 року.

Суддя Л.І.Кодрян