Справа № 587/2057/20
РІШЕННЯ
04 грудня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з тих підстав, що він являється власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу будинку. Відповідач по справі являється зятем, значиться зареєстрованим, однак понад десять років тому разом з дружиною та донькою виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, витрат на його утримання не несе, в зв`язку з чим позивач позбавлений можливості оформити та отримувати субсидію. Посилаючись на ці обставини, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, просив визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, крім ОСОБА_2 , також і його доньку ОСОБА_3 та онуку ОСОБА_5 ..
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 для розгляду справи до суду не з`явились, в своїх заявах позов визнали повністю, згодні на зняття їх з реєстраційного обліку (а.с.54-56).
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 16 травня 1992 року належить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво зареєстровано в органах БТІ (а.с.9,10).
У зазначеному домоволодінні значаться зареєстрованими, але не проживають відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.15), які являються зятем, донькою та онукою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Терешківської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.1), оскільки понад 10 років тому виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, їх особисті речі у домоволодінні відсутні, витрат по його утриманню не несуть.
Згідно акту підтвердження про не проживання громадян по Терешківській сільській раді, складеного комісією у складі депутата ОСОБА_7 та сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають протягом десять років (а.с.38).
Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 317, 321 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не мешкають в спірному будинку більше 10 років. Ніяких перешкод в користуванні будинком позивач їм не чинила, вони добровільно покинули житло, не проживають і не цікавиться ним, комунальні рахунки не сплачують.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко