Головуючий суду 1 інстанції - Романовський Є.О.
Доповідач -Карташов О.Ю,
Справа № 425/1830/18
Провадження № 22-ц/810/871/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Стахова Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рубіжанська міська рада Луганської області

представник відповідача - ОСОБА_5

треті особи - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, Головне управління держгеокадастру у Луганській області

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від імені яких діє адвокат - Татарченко Костянтин Володимирович

на ухвалу

Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2019 року, постановленої у складі судді Романовського Є.О., в залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області у м. Рубіжне

у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рубіжанської міської ради Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, Головне управління держгеокадастру у Луганській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та повернення сторін у попередній стан, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рубіжанської міської ради Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, Головне управління держгеокадастру у Луганській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та повернення сторін у попередній стан.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат Татарченко К.В. заявив клопотання про зустрічне забезпечення, розмір якого визначити вартістю заарештованого майна відповідача та орієнтовною вартістю судових витрат понесених відповідачем на загальну суму 244 500 грн, яке мотивоване тим, що позивач мешкає за межами України - в Російській Федерації, а також нею не додано до позовної заяви будь-яких доказів про право власності на спірне майно (або його частку), а отже заявлений позов має ознаки зловживання процесуальними правами. Відповідач як власник нерухомого майна, на яке накладено арешт, обмежена у праві власності та позбавлена можливості повноцінно розпоряджатися належним їй майном, а також вимушена нести судові витрати, пов`язані із наданням правової допомоги та користуватися послугами адвоката орієнтований розмір яких складає 25 000 грн.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2019 року клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Татарченка Костянтина Володимировича про зустрічне забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рубіжанської міської ради Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, Головне управління держгеокадастру у Луганській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та повернення сторін у попередній стан - задоволено частково.

Вжито заходи зустрічного забезпечення позову по цивільній справі №425/1830/18, 2/425/25/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Рубіжанської міської ради Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, Головне управління держгеокадастру у Луганській області про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності та повернення сторін у попередній стан, шляхом:

- визначення ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , розміру зустрічного забезпечення в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок та зобов`язання ОСОБА_1 сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду на такі реквізити: отримувач ТУ ДСА України в Луганській області, , банк одержувач Держказначейської служби України м. Києв, МФО 820172, рахунок 2672, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, ЄДРПОУ суду 05381449, у десятиденний строк з дня винесення ухвали про зустрічне забезпечення позову, тобто до 21 вересня 2019 року.

Зобов`язано ОСОБА_1 у строк до 21 вересня 2019 року, надати до суду документи, що підтверджують сплату суми зустрічного забезпечення.

Ухвала суду мотивована тим, що звертаючись до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову відповідач, як на підставу для її задоволення, вказував, що розмір збитків, завданих відповідачу через забезпечення позову шляхом накладення заборони, в тому числі й на відчуження вказаного нерухомого майна, становить 244 500 грн., також в дані збитки включена вартість послуг адвоката - 25 000 грн., однак ніяких доказів зазначеного не надав, а тому суд вважає можливим з метою попередження заподіяння шкоди відповідачеві в наслідок вжиття заходів забезпечення позову та з метою їх можливого відшкодування, згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України забезпечити відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), шляхом покладення на позивача зобов`язання внесення у зустрічне забезпечення грошових коштів у розмірі 10 000 гривень та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду до 21 вересня 2019 року.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від імені яких діє адвокат - Татарченко К.В. подали апеляційну скаргу в якій, просять змінити ухвалу Рубіжанського міського суду від 11.09.2019 року у частині визначення розміру зустрічного забезпечення у розмірі 10 000 грн та постановити в цій частині нову ухвалу, визначивши розмір зустрічного забезпечення у сумі не менше вартості арештованого майна та судових витрат відповідача, а саме 269 500 грн, що є співмірним з вартістю арештованого майна та витратами відповідачів, пов`язаними з розглядом справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, апеляційний суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.07.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі задоволено частково та накладено арешт на будинок зі службовими будівлями та спорудами та земельну ділянку, кадастровий номер :06:004:0125 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0859 га, розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 08.05.2018 року, серія та номер: 500 та 501, посвідчених приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В., а також на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2018 року, серія та номер: 502, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В.

Відповідно до даних паспорту громадянки Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.09.2019 року № 848 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Рубіжне нерухомого майна належного на праві приватної власності не зареєстровано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухомуе майно від 05.09.2019 року № 179879585 ОСОБА_1 нерухомого майна не має.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків, що має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Частиною 2 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року, справа 369/7793/17, провадження № 61-11274св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року, справа № 796/165/18, провадження № 61-44159ав18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року, справа № 456/2438/17, провадження № 61-473св19; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2019 року, справа № 752/20385/18, провадження № 61-5600св19; в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2019 року, справа № 367/5303/19, провадження № 61-19821ск19.

Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

В апеляційній скарзі скаржники зазначили, що позивач відповідно до відомостей, зазначених в позовній заяві, мешкає за межами України - у Російській Федерації, а також враховуючи те, що ним не додано до позовної заяви будь-яких доказів того, що він має право власності на оскаржуване майно (або й частку), накладення арешту судом на нерухоме майно відповідача ОСОБА_4 за ініціативи позивача спричиняє суттєві незручності щодо можливості розпорядження своїм майном, призводить до тієї ситуації, за якої власник майна не може, проводити подальші ремонтні та інші роботи з благоустрою території приватного будинку через невизначеність статусу свого майна, суттєве зростання цін на підрядні роботи та будівельні матеріали з моменту накладення арешту на нерухоме майно спричиняють збитки відповідачу, як і те, що відповідач на теперішній час гостро потребує значної грошової суми, проте не в змозі скористатися послугами банку через арешт майна.

Проте, при застосовувані зустрічного забезпечення суд першої інстанції врахував вимоги ч. 3 статті 154 ЦПК України, щодо обставин, які є обов`язковою умовою застосування такого забезпечення та визначив розмір зустрічного забезпечення з урахуванням обставин справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є недоведеними, оскільки належних та допустимих доказів понесення реальних збитків забезпеченням позову, або загрози спричинення таких збитків, розрахунку ремонтних робіт з посиланням на укладені договори з іншими особами, опису робіт проведених адвокатом, виділені матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від імені яких діє адвокат - Татарченко Костянтин Володимирович залишити без задоволення.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 13 січня 2020 року.

Головуючий

Судді: