справа № 166/47/20
провадження № 6/166/2/20
УХВАЛА

іменем України

20 січня 2020 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши подання головного державного виконавця Ратнівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Токарського Едуарда Степановича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив :

Головний державний виконавець Ратнівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - Ратнівського ВДВС) Токарський Е.С. звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №752/7816/18, виданою 21 червня 2018 року Голосіївським районним судом м.Києва, про стягнення штрафу в розмірі 254210,10 грн.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_1 в порушення вимог державного виконавця, зафіксованих у постанові про відкриття виконавчого провадження від 01 серпня 2018 року, заборгованість погасив лише частково, сплативши загалом 4412,36 грн. (14.03.2019 412.36 грн, 07.05.2019 500 грн., 03.06.2019 1000 грн, 02.09.2019 - 1000 грн, 23.10.2019 -1500 грн). Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причини невиконання рішення суду. На виклики до ВДВС боржник з`являвся. 04 червня 2019 року боржником надано декларацію про доходи.

На думку заявника, боржник вчиняє не всі дії для виконання судового рішення.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення на строк до повного виконання такого рішення.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом установлено, що постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 21 червня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 254 210 (двісті п 'ятдесят чотири тисячі двісті десять) гривень 10 (десять) копійок.

За даною постановою 01 серпня 2018 року головним державним виконавцем Ратнівського ВДВС Токарським Е.С. відкрито виконавче провадження ВП №56887503, про що свідчить відповідна постанова.

Cудом установлено, що у процесі виконавчого провадження ОСОБА_1 сплачено 4412, 36 грн.

Із листів Державної фіскальної служби Українп № від 28.11.2018 та № від 29.11.2018, Пенсійного фонду України №, № від 27.11.2018 вбачається, що дані про отримання ОСОБА_1 будь-яких доходів, виплат у вказаних державних органах відсутні.

Відповідями банківських установ, зокрема ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк від 17.09.2018, «Державний експортно-імпортний банк України» від 04.09.2018 №086-071648, АТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 12.02.19 №05-1/921, АТ «Ощадбанк» від 11.09.2018 № 2812, АТ «УкрСиббанк» від 10.10.2018 №13-104/61204, АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 12.02.19 №81-15-9/1740, АТ «Альфа-Банк» від 11.02.19, фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» від 14.02.19 №1-4-1274, стверджено відсутність відкритих на ім`я ОСОБА_1 рахунків, коштів на рахунках.

Матеріалами виконавчого провадження не встановлено факти належності ОСОБА_1 будь-якого нерухомого майна, транспортних засобів.

Із акту державного виконавця від 11.11.19 та довідки про склад сім`ї від 17.09.19 №856 вбачається, що ОСОБА_1 проживає із батьками, дружиною та трьома неповнолітніми дітьми у належному батькам будинку.

У заяві державний виконавець зазначає про виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо явки до державного виконавця, подання декларації про доходи та майно.

З урахуванням установлених судом обставин, зокрема часткового відшкодування ОСОБА_1 коштів, відсутності у нього доходів та майна, на які можливо звернути стягнення, виконання обов`язків щодо явки до державного виконавця та подання декларації про доходи та майно, доводи державного виконавця, на думку суду, є недостатніми для підтвердження факту ухилення боржникавід виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, суд

постановив :

У задоволенні подання головного державного виконавця Ратнівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Токарського Е.С. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун