КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/306/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Іванченка М.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «ARX», про відшкодування майнової шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Рибака М.А.,-

встановила:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 серпня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Subaru Impreza», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. ДТП сталась з вини ОСОБА_2

АТ «СК «АХА страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 52 383 грн 25 коп.

Відповідно до даних звіту № 351/17 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 від 28 грудня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 80 114 грн 90 коп. Вартість виїзду незалежного експерта на місце огляду автомобіля та відправлення телеграми винуватцю ДТП склала 900грн 00 коп.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача різницю між загальною сумою матеріального збитку та страховим відшкодуванням, у розмірі 20 663 грн 86 коп. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 19 763 грн 86 коп., витрати на залучення експерта у розмірі 500 грн 00 коп., та 704 грн 80 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду законне, обґрунтоване, ухвалене відповідно до норм матеріального і процесуального права, на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, а відтак з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 19 763 грн 86 коп., а також витрати на залучення експерта у розмірі 500 грн 00 коп.

Крім того судом зазначено, що страховиком виплачено позивачу страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, а за виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивачем було сплачено фактичну вартість ремонту.

Відмовляючи у відшкодуванні понесених позивачем витрат на відправлення телеграми винуватцю ДТП, суд виходив із того, що вказані витрати не відносяться до витрат, визначених ст. 133 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що 04 серпня 2017 року о 14 год. 30 хв. на перехресті вул. Червоноткацька - вул. Пожарськоговідбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Subaru Impreza» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Subaru Impreza» д.н.з. НОМЕР_2 застрахована у АТ «СК «АХА страхування», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 7090708.

Згідно звіту № 351/17 про визначення вартості матеріального збитку від 28 грудня 2017 року, проведеного на замовлення АТ«СК «АХА страхування», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 становить 80 114 грн 90 коп., вартість майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 складає 54 354 грн 52 коп.

АТ «СК «АХА страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі у розмірі 52 383 грн 25 коп.

Відповідно до актів виконаних робіт від 13 грудня 2017 року загальна вартість ремонту автомобіля «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 склала 72 147 грн 11 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , розмір завданих їй збитків склав 72 147 грн 11 коп., що підтверджується нарядом-замовленням № П ЗН0024027 та № П ЗН0026643 від 13 грудня 2017 року, а також 900 грн 00 коп. за виїзд незалежного експерта на місце огляду автомобіля, відправлення телеграми винуватцю ДТП. Враховуючи виплачене страхове відшкодування у розмірі 52 383 грн 25 коп., розмір завданої ОСОБА_2 майнової шкоди склав 20 663 грн 86 коп.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 , як з винної особи, на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимоги про відшкодування спричиненої шкоди повинні бути відшкодовані страховою компанією, колегія суддів відхиляє, оскільки правовідносини, з яких виник спір, є деліктними, відтак ОСОБА_1 не позбавлена права пред`явити вимоги про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи після виплати страхової виплати щодо суми, яку не відшкодовано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 вересня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 21 січня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: М.М. Іванченко

С.Г. Музичко