Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1840/19
Провадження № 2/674/104/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа - Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 87346,11 грн.),

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно. ОСОБА_2 за життя була членом колгоспу ім.Леніна с.Лисогірка Дунаєвецького району Хмельницької області, працювала в колгоспі з 1950 року по 1975 рік, 02 березня 1973 року їй була призначена пенсія за віком, а тому мала право на земельну частку, однак помилково не була включена до списку громадян, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Позивач являється спадкоємцем за законом на майно, яке залишилось після смерті матері, спадщину прийняв в установленому законом порядку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, а тому і звернулася до суду.

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача - Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Представник третьої особи - Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог, при вирішенні спору покладається на розсуд суду, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився у ІНФОРМАЦІЯ_2, його мати - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 була членом колгоспу ім.Леніна АДРЕСА_2, працювала в колгоспі з 1950 року по 1975 рік, що підтверджується архівною довідкою від 12 грудня 2019 року №4057 виданою КУ Дунаєвецької районної ради "Трудовий архів", працювала в ланці, взимку на фермі. 02 березня 1973 року їй була призначена пенсія за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням члена колгоспу.

Встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000339 видано Лисогірській спілці селян с.Лисогірка, Дунаєвецького району Хмельницької області 15 лютого 1996 року, землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Лисогірської сільської ради народних депутатів від 30 березня 1995 року №10 .

Згідно із п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): це перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Тобто, згідно до Указу Президента на час виходу Указу Президента померла ОСОБА_2 являлась пенсіонером, яка раніше працювала в колгоспі, та мала право на отримання земельної частки (паю), але помилково не була включена в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги на вказане майно, як син померлої, спадщину прийняв у встановленому законом порядку, вступивши фактично в управління спадковим майном, інших спадкоємців, які які прийняли спадщину або претендують на неї немає, з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, заповіту померла не складала.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права.

Згідно зі ст. ст.1296,1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

На підставі Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду.

Потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), яка належала його матері ОСОБА_2 на законних підставах, хоча остання і не отримала відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст. 1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст.392,1216-1223 ЦК України, ст.ст.247,263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа - Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання права на земельну ділянку (пай) (ціна позову 87346,11 грн.) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, як за спадкоємцем за законом право на земельну частку (пай) у розмірі середньої земельної частки (паю) по Лисогірській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області за межами населеного пункту АДРЕСА_2 із земель колишньої Лисогірської спілки селян АДРЕСА_2, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Смотрицька селищна рада Дунаєвецького району Хмельницької області, місцезнаходження: смт.Смотрич вул.Героїв Небесної сотні, 8 Дунаєвецького району Хмельницької області, ;

третя особа - Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, місцезнаходження: м.Дунаївці вул.1 Травня, 1 Хмельницької області, .

Суддя В. М. Шклярук