Єдиний унікальний номер 227/1022/19
Номер провадження 22-ц/804/187/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Мірути О.А.,

за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу номер 227/1022/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Хандуріна В.В. в місті Добропіллі Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в сумі 20000,00 грн, що на дату укладення договору позики еквівалентно 1931,00 євро, відповідач зобов`язався повернути зазначену суму в місячний строк після пред`явлення вимоги ОСОБА_1 про повернення коштів.

14 листопада 2018 року позивач на адресу відповідача направив вимогу, за якою просив в місячний строк від дати отримання вимоги повернути грошові кошти.

Станом на дату звернення позивача до суду відповідач виконав свої зобов`язання не в повному обсязі, сплатив борг частково у сумі 20100,50 грн.

Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 25.09.2012 року в сумі 41088,06 грн основного боргу та 1233,00 грн - 3 відсотка річних, що в загальній сумі складає 42321,06 грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_2 61188,56 грн, що еквівалентно 1931,00 євро.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 104, 106-107).

21 січня 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, в якій він просив суд прийняти його відмову від позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому відомі (а.с. 108-109).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, отримавши 24 грудня 2019 року судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 103).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду

справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви про відмову від позову, апеляційний суд вважає, що заява про відмову від позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З огляду на наведене, враховуючи, що відмова позивача від позову є добровільною та відповідає його волі, наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі, апеляційний суд вважає, що така відмова має бути прийнята з визнанням рішення суду першої інстанції нечинним, провадження у справі - закрито.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Визнати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2019 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:

Повне судове рішення складено 21 січня 2020 року.

Суддя: