Справа № 343/836/19
Провадження № 22-ц/4808/1179/20
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду, постановлене суддею Пастернак І.А. 14 серпня 2020 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 26 серпня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення систематичних побачень,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначення систематичних побачень.

Позов мотивовано тим, що онука позивачів ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Івано-Франківську. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 5 червня 2015 року шлюб між її батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розірвано, дитину ОСОБА_5 залишено проживати з матір`ю.

Оскільки відповідач впродовж 5 років не працювала, вихованням онуки займалися вони, бабуся і дідусь. Дитина знаходилась під спостереженням в Долинській дитячій поліклініці з діагнозом: шийний лімфаденіт. Декілька разів вони їхали з онучкою на консультацію у Львівську ОДКЛ до пульмонолога-алерголога, оскільки у 2011 році у дитини був гострий перебіг кашлюку. У них дуже хороші умови проживання - власний будинок, який знаходиться поблизу потічка і лісу, й онучці подобалося тут жити.

ОСОБА_5 відвідувала ДНЗ «Золота рибка» в місті Долині. Щодня бабуся допомагала їй з уроками. Також ОСОБА_5 навчалася в суботньо-недільній школі римо-католицької парафії міста Долини, де вивчала танці, польську мову, готувалась до Першого Причастя та поїздки до Польщі. Великодні свята святкували в місті Долині разом з мамою та батьком і його цивільною дружиною.

17 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_3 близько 22:00 год. без будь-якого узгодження з ними забрала дитину, самовільно змінивши місце її постійного проживання. Так, з 18 квітня 2017 року онучка перестала навчатися в школі в м. Долині, не йшла і до Першого Причастя та не їхала з танцювальним гуртком до Польщі. Вони неодноразово просили відповідача надати можливість онучці закінчити навчальний рік в школі та костелі, але вона категорично відмовилась, і це стало причиною їхнього звернення до поліції.

10-12 травня 2017 року відповідач привозила дитину з Івано-Франківська на уроки, однак не дозволила їй спілкуватися з позивачами та жити в них, хоча онучка дуже просилася на день народження бабусі та на вихідні. Останній раз відповідач привезла доньку до школи 16 травня 2017 року, де завдала тілесних ушкоджень бабусі в присутності дитини. Після цього відповідачем також вчинялися щодо них заходи фізичного, психологічного тиску, здійснювалося маніпулювання свідомістю та психологічний тиск на малолітню дитину в їхній присутності. Зокрема, відповідач примушувала онуку до них телефонувати та говорити, що вони не її рідні бабуся і дідусь, а просто її виховували.

Уже минуло два роки, як вони позбавлені права брати участь у вихованні онуки, їм нічого невідомо про дитину: де вона проживає, навчається, стан її здоров`я та показники успішності.

Просили суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з онукою та визначити систематичні побачення і можливість вільного спілкування не в присутності відповідача, а саме щотижня з 16:00 години п`ятниці до 16:00 години неділі, тиждень зимових канікул та два місяці під час літніх канікул (липень, серпень), на римо-католицькі свята (різдвяні і великодні), а також не перешкоджати цікавитись рівнем навчальних досягнень і слідкувати за станом здоров`я дитини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу. Вважають дане рішення незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянтів, суд розглянув не всі позовні вимоги, оскільки вони звертались з трьома позовними вимогами, а суд ухвалив рішення тільки відносно однієї - визначення систематичних побачень і можливості вільного спілкування не в присутності відповідача.

Також не можна погодитись і з висновком суду, що позиція позивачів у спорі обґрунтована виключно позовною заявою, оскільки до позовної заяви на підтвердження викладених обставин позову додано більше десятка документів. Необґрунтованим вважають і висновок суду щодо відсутності доказів того, що відповідач чинить позивачам перешкоди у вихованні та спілкуванні з внучкою, оскільки у відзиві на позовну заяву вона вказує, що не бажає, щоб вони бачились з дитиною з посиланням на те, що їй не підходить графік, запропонований ними, водночас іншого не пропонує.

Крім того вважають, що суд помилкового визнав обставини, встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду від 6 лютого 2018 року у справі за їх позовом до ОСОБА_3 про відібрання малолітньої доньки та передання її для подальшого проживання позивачам, загальновідомими та такими, що не підлягають доказуванню.

Посилаються і на те, що судом першої інстанції була заслухана думка дитини з порушенням норм процесуального права, оскільки у підготовчому судовому засіданні було заявлене клопотання про допит малолітньої ОСОБА_5 в судовому засіданні, в якому було відмовлено. Проте, під час розгляду справи по суті вона таки була допитана. Її допит здійснювався в присутності батька, який є заінтересованим у даній справі, а в рішенні суду невірно відображено покази ОСОБА_5 .

Приймаючи оскаржуване рішення, суд послався на думку дитини, однак не врахував, що вона більше трьох років не бачила своїх дідуся та бабусю.

Вважають, що відбувалось втручання до системи, на якій здійснювалась фіксація судового засідання, оскільки на технічному носії записане тільки одне судове засідання, а запис здійснено настільки тихо, що без застосування додаткових пристроїв його прослухати неможливо.

Зважаючи на наведене, просять скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2020 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянти вимоги апеляційної скарги підтримали з мотивів, наведених у ній.

Відповідач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради підтримала поданий ними до суду першої інстанції висновок виконавчого комітету щодо участі позивачів у вихованні ОСОБА_5 .

Представник Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 народилася в м. Івано-Франківську ІНФОРМАЦІЯ_1. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.11.2007 року (т. 1, а.с. 6).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є бабусею та дідусем ОСОБА_5 по батьковій лінії.

Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2075 від 17.04.2019 року, копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер НОМЕР_4 від 19.08.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у належному ОСОБА_1 на праві власності житловому будинку по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 8, 18).

Відповідно до копій актів обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 10.10.2013 року, від 25.04.2017 року та від 02.08.2019 року, копії довідки Поліклінічного відділення Долинської міської дитячої лікарні від 24.10.2013 року ОСОБА_5 з моменту народження до травня 2017 року проживала в будинку своїх бабусі та дідуся по АДРЕСА_1 , знаходилася під спостереженням в Долинській дитячій поліклініці. Сім`я характеризується позитивно, скарг немає. Зі слів сусідів бабуся та дідусь є прихильними та прив`язаними до внучки (т. 1, а.с. 9-11, 165).

Згідно психолого-педагогічних характеристик ОСОБА_5 від 14.06.2017 року, від 21.07.2017 року №36 та від 11.08.2020 року №27 дитина з 23.05.2012 року по 18.08.2014 року відвідувала ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу «Золота рибка» в м. Долині, з 01.09.2015 року по 16.01.2017 року навчалася у Долинському навчально-виховному комплексі №2, а з січня 2017 року в Долинській загальноосвітній школі №5. Вихованням дитини займалися бабуся та дідусь, а дівчинка відносилася до них як до рідних батьків. Дитина енергійна, активна та емоційна, через недостатню кількість уваги з боку батьків прагнула в школі привернути до себе увагу у будь-який спосіб. Мати дівчинки іноді відвідувала навчальні заклади (т. 1, а.с. 12-14, т. 2, а.с. 102).

Згідно копії довідки Римо-католицької церкви парафії Різдва Пресвятої Богородиці м. Долина від 10.07.2017 року ОСОБА_5 навчалася у суботньо-недільній школі при парафії, готувалась до Першого Причастя та займалась в танцювальній групі « Ягудкі ». Після великоднього концерту вона перестала відвідувати школу. Зі слів бабусі її забрала мама (т. 1, а.с. 15).

Як вбачається з копії витягу з кримінального провадження №0000272, 17.05.2017 року до ЄРДР було внесено дані щодо повідомлення ОСОБА_1 про те, що 16.05.2017 року близько 11:10 год. в Долинській школі №5 ОСОБА_3 вчинила з нею скандал, в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 16).

Згідно повідомлення Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська від 21.06.2019 року №11.1-07/646 на №646/11.1-07 від 19.06.2019 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована з 01.08.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 77).

Відповідно до інформації про ученицю 4-го класу ОСОБА_7 , наданої директором та практичним психологом Вовчинецької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів 18.12.2017 року дитина проявила середній рівень впевненості у собі; спостерігається незначна агресивність і замкнутість, страхи. Бабуся не є важливою для дитини (т. 1, а.с. 200).

Згідно копії відповіді на звернення позивачів Служби у справах дітей Долинської районної державної адміністрації №С-11 від 19.04.2019 року та копії листа від 22.01.2020 року №10/01-27/7 повноваження щодо усунення перешкод, що чиняться батьками бабі, діду у спілкуванні з внуками, вирішення спорів щодо їх участі у вихованні дітей мають виключно суди. Орган опіки та піклування позбавлений права приймати рішення щодо вирішення даного питання. Зазначено також, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у приватному житловому будинку, в якому є всі умови; за місцем проживання характеризуються позитивно (т. 1, а.с. 7, 239-240).

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 , складеного комісією Служби у справах дітей Долинської РДА 09.06.2020 року, комісія вважає, що немає перешкод у спілкуванні ОСОБА_5 з дідусем та бабусею, у тому числі відвідування нею рідних, проведення спільного вільного часу (т. 2, а.с. 77-78).

Встановлено також, що питання встановлення порядку участі позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядалося виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 02.07.2020 року, рішення №682.

Як вбачається з наданого висновку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради батьки дитини розлучені. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 15.06.2015 року дитину ОСОБА_5 залишено на проживання з матір`ю. У наданому виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради письмовому поясненні від 12.06.2020 року ОСОБА_3 повідомляє, що разом з донькою проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працює інструктором з йоги. Вимоги ОСОБА_1 в позовній заяві вважає неприйнятними, оскільки це повністю усуває її з батьком ОСОБА_5 від спільно проведеного дозвілля. Стосовно поїздок дитини у м. Долина без її присутності теж заперечує, так як це зачіпає інтереси дитини та її право на дозвілля. Згідно з актом обстеження умов проживання від 05.06.2020 року, складеного працівниками служби у справах дітей спільно з інспекторами відділу ювенальної превенції ВП ГУНП в Івано-Франківської області, соціальним педагогом Вовчинецької ЗШ за адресою: АДРЕСА_3 , умови проживання задовільні: дитина має місце для сну та навчання, окрему кімнату облаштовану меблями. Відповідно до довідки №6850 від 05.06.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру м. Івано-Франківська ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з інформацією Вовчинецької ЗШ від 09.06.2020 року №48 про участь батьків у вихованні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 відомо, що дитина проживає з мамою, яка на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки. Мати приділяє увагу навчанню та вихованню дочки, відвідує батьківські збори, часто спілкується з класним керівником. Дівчинка також зустрічається з батьком, спільно проводять час. Відповідно до результатів психодіагностичного обстеження ОСОБА_5 від 09.06.2020 року №48 ставлення ОСОБА_5 до сім`ї свідчить, що вона відноситься до неї з любов`ю. Маму описує як гарну, розумну, найкращу людину. Соціометричне дослідження показало, що дівчинка прагне бути лідером, у неї завищена самооцінка. ОСОБА_5 нормально адаптувалась до середньої ланки школи, хоча мотивація до навчання низька. Вона проявляє зацікавленість до окремих предметів, любить читати, доглядати тварин. Олександра весела, позитивна, комунікативна, товариська; у класі користується авторитетом, є подруги серед однокласниць. Дівчинка не проявляє агресії, не тривожна, прагне домашнього затишку, сімейного комфорту. Засмучують її лише зустрічі з бабусею та дідусем, коли ті приходять до школи. Відповідно до протоколу бесіди з дитиною ОСОБА_5 від 12.06.2020 року, проведеної працівниками служби у справах дітей спільно з директором Центру практичної психології та соціальної роботи, практичним психологом в присутності матері ОСОБА_3 , малолітня ОСОБА_5 не хоче бачитись з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 . ОСОБА_5 повідомляє, що бабуся негативно відгукується про маму, нав`язує свою думку, яка їй не подобається, приходить до школи і зриває навчальний процес. Дитина вказує на те, що їй неприємно спілкуватись з бабусею та дідусем, навіть в телефонному режимі. Відповідно до інформації КНП «ЦПМКДД» від 12.02.2020 року відомо, що дитина ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря загальної практики - сімейної медицини СП «МП №4» КНП «ЦПМКДД», з яким укладено декларацію 26.02.2019 року. Догляд за дитиною здійснює мати ОСОБА_3 , рекомендації лікаря виконує.

Таким чином виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне встановити такий порядок участі бабусі ОСОБА_1 та дідусю ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 : субота, неділя, святкові дні та шкільні канікули - за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю дівчинки (т. 2, а.с. 107-112).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ним не встановлено факту перешкод у спілкуванні позивачів з онукою ОСОБА_5 . Натомість, дитина не бажає бачитися з бабою й дідом, спілкуватися з ними. При цьому запропонований позивачами, як і встановлений ООП порядок участі баби та діда у вихованні онуки усуває матір та батька від проведення дозвілля з дитиною, а також може негативно вплинути на її розвиток.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно із ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Звертаючись до суду з даним позовом та апеляційною скаргою, позивачі зазначали, що між сторонами по справі існує конфлікт з приводу їх спілкування з онукою та участі в її вихованні, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000272 від 17.05.2017 року (т. 1 а.с. 16), зверненням до Національної поліції України від 09.07.2020 року щодо чинення перешкод у спілкуванні з онукою (т. 2, а.с. 103), посиланням на заяви відповідача в школу, департамент освіти та службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про заборону розголошення персональних даних її дочки бабусі та дідусеві (т. 2, а.с. 92), наявністю спору про відібрання дитини від матері та передачу її для подальшого виховання бабі та дідові (т. 1, а.с. 222).

Відповідач даний факт не заперечила та не спростувала. У своєму відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції зазначила, що позивач ОСОБА_1 дійсно неодноразово зверталася в суд спершу з позовом про відібрання дитини, а згодом - усунення перешкод щодо участі у вихованні онуки. Висловлюється проти спілкування позивачів зі своєю дочкою (т. 1, а.с. 170-171).

Крім того сам факт наявності спору з цього приводу свідчить про існування перешкод з боку відповідача щодо участі бабусі та дідуся у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Схожих висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 12.02.2020 року по справі №638/19703/17 (провадження №61-22073св19).

Таким чином висновки місцевого суду про відсутність перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5 не відповідають обставинам справи.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що спілкування з бабусею та дідусем відповідатиме інтересам дитини. Доказів їх особистого негативного впливу на онуку матеріали справи не містять.

Що стосується тверджень сторони відповідача та суду про небажання самої ОСОБА_5 спілкуватися із бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Проте суд має враховувати висловлену думку дитини, системно з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання про місце проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, інших членів сім`ї, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК України).

При цьому психоемоційний стан дитини береться до уваги апеляційним судом при встановленні проведення таких побачень за бажанням останньої.

При визначенні систематичності побачень та спілкування бабусі та дідуся з онукою судом враховано висновок виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 02.07.2020 року як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_5 .

Разом з тим, з огляду на вік та стан здоров`я дитини, можливість тривалий час проводити без присутності матері, а також те, що позивачі перебувають у неприязних стосунках з відповідачем, присутність обох сторін під час зустрічей з дитиною в подальшому не сприятиме її перебуванню у цей час у спокійному та стійкому середовищі.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що батько та мати ОСОБА_5 розлучені, проживають окремо, а тому при визначенні систематичності побачень слід враховувати можливість проведення вільного часу з дитиною кожним із них, інтереси та потреби самої дитини, дотримання звичних для неї умов щодо організації, розпорядку її повсякденного життя і навчального процесу.

Щодо вимоги позову не перешкоджати цікавитись рівнем навчальних досягнень і слідкувати за станом здоров`я дитини, то така в повній мірі реалізовується при встановлених зустрічах з дитиною.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю та відсутність підстав для визначення порядку участі баби і діда у спілкуванні та у вихованні внучки.

Крім того суд першої інстанції залишив поза увагою рекомендації Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо доцільності визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 участь у вихованні та спілкуванні з внучкою.

Також, встановивши відсутність протиправних дій баби і діда щодо своєї онучки, бажання бачитися, піклуватися та виховувати її, місцевий суд не взяв до уваги вимоги Конвенції про права дитини, положення статей 159, 257 СК України.

Таким чином рішення суду першої інстанції слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким вимоги позову задовольнити частково. Усунути перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення графіку зустрічей з її бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 наступним чином: кожний третій тиждень місяця з 16-00 години суботи до 16-00 години неділі; кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 діб; на римо-католицькі свята (різдвяні та великодні). Побачення бабусі та дідуся з онукою визначати без обмеження адреси прогулянок, однак за попереднім погодженням з ОСОБА_3 та за бажанням дитини ОСОБА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що з позивачів слід стягнути на користь держави по 768 грн. 40 коп. з кожного несплаченого судового збору за подання позову до суду першої інстанції, а також із ОСОБА_1 на користь держави 1152 грн. 60 коп. відстроченого судового збору при подачі апеляційної скарги.

У відповідності до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_3 підлягає стягнення на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 950 грн. 50 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2020 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення систематичних побачень задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення графіку зустрічей з її бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 наступним чином:

кожний третій тиждень місяця з 16-00 години суботи до 16-00 години неділі;

кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 діб;

на римо-католицькі свята (різдвяні та великодні).

Побачення бабусі ОСОБА_1 та дідуся ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначати без обмеження адреси прогулянок, за попереднім погодженням з ОСОБА_3 та за бажанням дитини ОСОБА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) та з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави по 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. з кожного несплаченого судового збору за подання позову до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави 1152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. відстроченого судового збору при подачі апеляційної скарги.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) 950 (дев`ятсот п`ятдесят) грн. 50 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 15 грудня 2020 року.