Справа №701/1174/20
Номер провадження2/701/472/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи Молодецької сільської рада про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно.

На підставу своїх вимог спирається на те, що з 20 листопада 1988 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано 20.11.1988 року Молодецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області за актовим записом №21.

Згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 9 грудня 2008 року позивачем спільно з відповідачем придбано в рівних долях нерухоме майно, а саме: частину комплексу ветеринарний пункт загальною площею 59,4кв.м., позначений на плані літерою «Б», розташований в АДРЕСА_1 (сім).

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчено 09.12.2008 року нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 5619.

Відповідно до п.2.1 даного договору, продаж нерухомого майна вчинено за узгодженою між сторонами ціною, яка складає 3000 (три тисячі) гривень.

Право власності на майно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно даних інвентаризаційної справи №241 на будинок АДРЕСА_1 , виготовленої Маньківським відділком Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, у зведеному акті вартості будівель і споруд значиться ветпункт під літерою «Б», у експлікації внутрішніх площ до плану будівлі літера «Б» ветпункт, зазначено загальну площу частин приміщень 59,4кв.м.

Позивачем було домовлено з відповідачем, що у зв`язку з перебуванням в шлюбі та оформленням придбаного майна на двох співвласників, в подальшому буде здійснено переоформлення придбаного майна на позивача, на що відповідач погодилась. На виконання вказаних домовленостей відповідачем передано позивачу всю правовстановлюючу документацію на придбане спільно майно. В подальшому, позивачем було здійснено реконструкцію придбаного майна для використання його у якості станції технічного обслуговування. При цьому, було змінено поштову адресу об`єкта нерухомості. Так, згідно рішення виконавчого комітету Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 20 березня 2013 року №16 «Про упорядкування адресного господарства на території села Молодецьке», нумерацію нежитлового приміщення станція технічного обслуговування, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . У даному рішенні вказано обох титульних формальних співвласників майна.

23 вересня 2020 року Комунальним Підприємством «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок по АДРЕСА_3 .

Згідно даних експлікації до схеми розташування будівель та споруд та характеристики на виробничий будинок, зазначених у технічному паспорті, під літ. «Б» значиться станція технічного обслуговування, під літ. «Б1» значиться станція технічного обслуговування, під літ. «В» значиться вбиральня.

Рішенням Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 21 лютого 2020 року №41-3/УІІ «Про надання дозволу ОСОБА_1 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду», вирішено надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,05га за рахунок земель громадської забудови Молодецької сільської ради для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_3 , на якій розміщена нежитлова будівля станція технічного обслуговування автомобілів, з метою укладення договору оренди земельної ділянки з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У даному рішенні вказано обох титульних формальних співвласників майна.

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, з усіма наявними документами позивач звернувся до відділу будівництва, архітектури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації.

За результатами проведеного огляду, позивачу повідомлено, що відсутні відомості щодо отримання вихідних даних та інших дозвільних документів на проведення реконструкції нежитлового приміщення (ветеринарний пункт) під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) та фактично має місце самочинне будівництво.

09.11.2020 року за № 157/18-06 відділом будівництва, архітектури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. За наданим висновком встановлено, що у 2008 році гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 прийняли у власність нерухоме майно, а саме: частину комплексу ветеринарний пункт загальною площею 59,4кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 . У 2010 році нежитлове приміщення (ветеринарний пункт) було реконструйовано із збільшенням загальної площі шляхом прибудови та надбудови у виробничий будинок (станція технічного обслуговування). Внаслідок реконструкції загальна площа виробничої будівлі становить 146,4кв.м.

Згідно рішення виконавчого комітету Молодецької сільської ради від 20.03.2013 № 16 на нежитлове приміщення (станцію технічного обслуговування) змінено нумерацію з №7 на №46.

На сьогодні чинною містобудівною документацією є генеральний план с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області та план зонування відповідної території, які затверджені рішенням Молодецької сільської ради від 22.07.2020 № 45-1/VІ «Про затвердження містобудівної документації «Генеральний план села Молодецьке Маньківського району Черкаської області» та плану зонування території села Молодецьке Маньківського району Черкаської області».

Генеральним планом села Молодецьке та планом зонування відповідної території передбачено в даній частині села станцію технічного обслуговування, планом зонування визначено як виробничу зону В-5 для розміщення підприємств, що є джерелом забруднення навколишнього середовища і потребують санітарно-захисних зон до 50м. Відповідно до плану зонування, допустимим видом використання території є територія для розміщення авторемонтних підприємств та станцій технічного обслуговування автомобілів. Документом, що дає право на виконання будівельних робіт є подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно будівельного контролю або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, який видається органами державного архітектурно-будівельного контролю, що узгоджується із статтею 34 та статтею 37 Закону.

Даним висновком повідомлено, що відомості щодо отримання вихідних даних та інших дозвільних документів на проведення реконструкції нежитлового приміщення (ветеринарний пункт) під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) відсутні.

Також повідомлено, що відповідно до частини 1, 2 статті 376 Цивільного кодексу України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чи належного затвердженого проекту, або із істотними порушеннями будівельних норм і правил вважається самочинним. Особа, що здійснила самочинне будівництво, не набуває права на нього.

Право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване майно, що узгоджується із частиною 3 статті 376 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено термін слова «будівництво», це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Враховуючи викладене, Відділ прийшов до висновку, що нежитлова будівля (ветеринарний пункт) реконструйовано під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) із збільшенням загальної площі по АДРЕСА_3 самочинно.

Закінчений будівництвом об`єкт приймається в експлуатацію органами державного архітектурно-будівельного контролю та лише зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього, що узгоджується із ст.39 Закону.

Враховуючи викладене, керуючись наявною містобудівною документацією, Відділ вважає за можливе визнати та оформити право власності на виробничу будівлю(станцію технічного обслуговування) із загальною площею 146,4 кв.м. по АДРЕСА_3 із дотриманням вимог Закону.

Також, 27.11.2020 року сертифікованим суб`єктом-виконавцем робіт, пов`язаних зі створенням об`єкта архітектури - експерта (інженера) з технічного обстеження ОСОБА_3 підготовлено та надано звіт про проведення технічного обстеження об`єкта станції технічного обслуговування по АДРЕСА_3 .

За результатами проведеного технічного обстеження встановлено, що стан об`єкта оцінюється як придатний до нормальної експлуатації, недоліків, які впливають або можуть вплинути на безпечну експлуатацію об`єкта не виявлено.

Тобто, об`єкт є цілком безпечним та придатним до експлуатації.

Таким чином, виявилось, що придбане та реконструйоване майно виявилось самочинно реконструйованим позивачем об`єктом нерухомості, яке у свою чергу підлягає здачі до експлуатації та реєстрації прав власності.

При цьому, фактично власником майна є позивач, всі права та обов`язки щодо утримання майна є правами позивача та обов`язками в частині тягаря утримання майна, в тому числі проведення реєстрації прав власності та здачі в експлуатацію. Разом з тим, виконати домовленості з відповідачем щодо оформлення майна на ім`я позивача також виявилось неможливим, оскільки майно реконструйовано і фактично не є тим майном, яке було придбано та яким воно рахується за титульним документом.

Однак, виконувати ці обов`язки в сукупності з реалізацією своїх прав власника позивач не має можливості, оскільки за законодавчими приписами в даному випадку немає можливості оформити права власності на майно, яке самочинно реконструйовано у іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом, що дасть можливість в подальшому звернутись для здачі в експлуатацію майна та отримання відповідної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та вже після цього виявиться можливість здійснити державну реєстрацію права власності, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач до суду не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи Молодецької сільської ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що з 20 листопада 1988 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано 20.11.1988 року Молодецькою сільською радою Маньківського району Черкаської області за актовим записом №21.

Згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 9 грудня 2008 року позивачем спільно з відповідачем придбано в рівних долях нерухоме майно, а саме: частину комплексу ветеринарний пункт загальною площею 59,4кв.м., позначений на плані літерою «Б», розташований в АДРЕСА_1 (сім). Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчено 09.12.2008 року нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г., та зареєстровано в реєстрі за № 5619. Відповідно до п.2.1 даного договору, продаж нерухомого майна вчинено за узгодженою між сторонами ціною, яка складає 3000 грн.

Право власності на майно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом №21242328 від 12.12.2008 року та витягом №21242253 від 12.12.2008 року. Згідно даних інвентаризаційної справи №241 на будинок АДРЕСА_1 , виготовленої Маньківським відділком Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, у зведеному акті вартості будівель і споруд значиться ветпункт під літерою «Б», у експлікації внутрішніх площ до плану будівлі літера «Б» ветпункт, зазначено загальну площу частин приміщень 59,4кв.м.

Позивачем було домовлено з відповідачем, що у зв`язку з перебуванням в шлюбі та оформленням придбаного майна на двох співвласників, в подальшому буде здійснено переоформлення придбаного майна на позивача, на що відповідач погодилась. На виконання вказаних домовленостей відповідачем передано позивачу всю правовстановлюючу документацію на придбане спільно майно. Позивачем було здійснено реконструкцію придбаного майна для використання його у якості станції технічного обслуговування. При цьому, було змінено поштову адресу об`єкта нерухомості. Згідно рішення виконавчого комітету Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 20 березня 2013 року №16 «Про упорядкування адресного господарства на території села Молодецьке», нумерацію нежитлового приміщення станція технічного обслуговування, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . У даному рішенні вказано обох титульних формальних співвласників майна.

23 вересня 2020 року Комунальним Підприємством «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок по АДРЕСА_3 . Згідно даних експлікації до схеми розташування будівель та споруд та характеристики на виробничий будинок, зазначених у технічному паспорті, під літ. «Б» значиться станція технічного обслуговування, під літ. «Б1» значиться станція технічного обслуговування, під літ. «В» значиться вбиральня.

Рішенням Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області від 21 лютого 2020 року №41-3/УІІ «Про надання дозволу ОСОБА_1 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі в оренду», вирішено надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,05га за рахунок земель громадської забудови Молодецької сільської ради для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, що розташована по АДРЕСА_3 , на якій розміщена нежитлова будівля станція технічного обслуговування автомобілів, з метою укладення договору оренди земельної ділянки з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У даному рішенні вказано обох титульних формальних співвласників майна.

З метою оформлення прав власності на вказане нерухоме майно, з усіма наявними документами позивач звернувся до відділу будівництва, архітектури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації. За результатами проведеного огляду, позивачу повідомлено, що відсутні відомості щодо отримання вихідних даних та інших дозвільних документів на проведення реконструкції нежитлового приміщення (ветеринарний пункт) під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) та фактично має місце самочинне будівництво.

09.11.2020 року за № 157/18-06 відділом будівництва, архітектури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. За наданим висновком встановлено, що у 2008 році гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 прийняли у власність нерухоме майно, а саме: частину комплексу ветеринарний пункт загальною площею 59,4кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 .

У 2010 році нежитлове приміщення (ветеринарний пункт) було реконструйовано із збільшенням загальної площі шляхом прибудови та надбудови у виробничий будинок (станція технічного обслуговування). Внаслідок реконструкції загальна площа виробничої будівлі становить 146,4кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Молодецької сільської ради від 20.03.2013 № 16 на нежитлове приміщення (станцію технічного обслуговування) змінено нумерацію з №7 на №46.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечено розміщення об`єктів відповідно до затверджених у встановленому законодавством порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів. Статтею 17 цього ж закону визначено, що містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, що узгоджується із частиною 2 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На сьогодні чинною містобудівною документацією є генеральний план с. Молодецьке Маньківського району Черкаської області та план зонування відповідної території, які затверджені рішенням Молодецької сільської ради від 22.07.2020 № 45-1/VІ «Про затвердження містобудівної документації «Генеральний план села Молодецьке Маньківського району Черкаської області» та плану зонування території села Молодецьке Маньківського району Черкаської області».

Генеральним планом села Молодецьке та планом зонування відповідної території передбачено в даній частині села станцію технічного обслуговування, планом зонування визначено як виробничу зону В-5 для розміщення підприємств, що є джерелом забруднення навколишнього середовища і потребують санітарно-захисних зон до 50м. Відповідно до плану зонування, допустимим видом використання території є територія для розміщення авторемонтних підприємств та станцій технічного обслуговування автомобілів. Документом, що дає право на виконання будівельних робіт є подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно будівельного контролю або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, який видається органами державного архітектурно-будівельного контролю, що узгоджується із статтею 34 та статтею 37 Закону.

Даним висновком повідомлено, що відомості щодо отримання вихідних даних та інших дозвільних документів на проведення реконструкції нежитлового приміщення (ветеринарний пункт) під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) відсутні. Також повідомлено, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чи належного затвердженого проекту, або із істотними порушеннями будівельних норм і правил вважається самочинним. Особа, що здійснила самочинне будівництво, не набуває права на нього. Право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване майно, що узгоджується із ч. 3 ст. 376 ЦК України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено термін слова «будівництво», це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Враховуючи викладене, Відділ прийшов до висновку, що нежитлова будівля (ветеринарний пункт) реконструйовано під виробничу будівлю (станцію технічного обслуговування) із збільшенням загальної площі по АДРЕСА_3 самочинно.

Закінчений будівництвом об`єкт приймається в експлуатацію органами державного архітектурно-будівельного контролю та лише зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього, що узгоджується із ст.39 Закону.

Враховуючи викладене, керуючись наявною містобудівною документацією, Відділ вважає за можливе визнати та оформити право власності на виробничу будівлю(станцію технічного обслуговування) із загальною площею 146,4 кв.м. по АДРЕСА_3 із дотриманням вимог Закону.

27.11.2020 року сертифікованим суб`єктом-виконавцем робіт, пов`язаних зі створенням об`єкта архітектури - експерта (інженера) з технічного обстеження ОСОБА_3 підготовлено та надано звіт про проведення технічного обстеження об`єкта станції технічного обслуговування по АДРЕСА_3 . За результатами проведеного технічного обстеження встановлено, що стан об`єкта оцінюється як придатний до нормальної експлуатації, недоліків, які впливають або можуть вплинути на безпечну експлуатацію об`єкта не виявлено. Тобто, об`єкт є цілком безпечним та придатним до експлуатації. Таким чином, виявилось, що придбане та реконструйоване майно виявилось самочинно реконструйованим позивачем об`єктом нерухомості, яке у свою чергу підлягає здачі до експлуатації та реєстрації прав власності. При цьому, фактично власником майна є позивач, всі права та обов`язки щодо утримання майна є правами позивача та обов`язками в частині тягаря утримання майна, в тому числі проведення реєстрації прав власності та здачі в експлуатацію. Разом з тим, виконати домовленості з відповідачем щодо оформлення майна на ім`я позивача також виявилось неможливим, оскільки майно реконструйовано і фактично не є тим майном, яке було придбано та яким воно рахується за титульним документом.

Однак, виконувати ці обов`язки в сукупності з реалізацією своїх прав власника позивач не має можливості, оскільки за законодавчими приписами в даному випадку немає можливості оформити права власності на майно, яке самочинно реконструйовано у іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом, що дасть можливість в подальшому звернутись для здачі в експлуатацію майна та отримання відповідної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та вже після цього виявиться можливість здійснити державну реєстрацію права власності.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В ст. 181 ЦК України "Нерухомі та рухомі речі" зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В ст. 182 ЦК України "Державна реєстрація прав на нерухомість" зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації.

Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В ст. 331 ЦК України зазначено: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (ч.3).

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за №582/5773 (із змінами, у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186)), затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до п.5 розділу І даної Інструкції, ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, господарських будівель та споруд з метою:

1) встановлення їх наявності;

2) визначення їх фактичної площі та об`єму;

3) огляду та опису наявних конструктивних елементів об`єктів;

4) встановлення наявності змін у їх плануванні та складі;

5) визначення фізичного зносу конструктивних елементів об`єктів.

Відповідно до п.п.1) п. 6 розділу І даної Інструкції, технічну інвентаризацію проводять у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, у тому числі після проведення реконструкції, капітального ремонту, технічного переоснащення, реставрації, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.п. 5 та п.п.6 п.1 розділу ІІ даної Інструкції, до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти, належать будинки і споруди громадського та виробничого (в тому числі сільськогосподарського) призначення та їх комплекси, нежитлові приміщення (групи нежитлових приміщень).

Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Відповідно до п. 45 даного Порядку, для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються:

1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Як виявилось, позивач не може скористатись Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має зареєстрованого права власності на реконструйоване майно та документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом (реконструйованого) об`єкта нерухомого майна та не має можливості отримати такий документ, оскільки за наявними ознаками будівництво та реконструкція має ознаки самочинного будівництва.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього.

Такий документ видається відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації поданої замовником (забудовником) декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідності до п. 33 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Разом з тим, звернутись до органу державного архітектурно-будівельного контролю шляхом реєстрації поданої замовником (забудовником) декларації про готовність об`єкта до експлуатації позивач не має можливості. Обґрунтовується це тим, що у відповідності до п.17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації: щодо об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За вимогами форми Декларації згідно даного додатку, я маю вказати, зокрема, інформацію про повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

В даному випадку, така процедура не дотримана, що виключає можливість вчинення позивачем усіх дій до реєстрації прав власника. Цим самим виключається можливість подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації у зв`язку з наявністю ознак самовільного (самочинного) будівництва, наслідком чого є можливість лише в судовому порядку встановити права власності, що дасть подальшу можливість подання декларації про готовність та здачі об`єкта в експлуатацію.

Так, у відповідності до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Лише у випадку визнання права власності на самочинно збудований (реконструйований) об`єкт за рішенням суду, позивач зможе скористатись Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, для чого подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю, і вже після отримання відповідного документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зможе звернутись до реєстратора прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності.

За ч. 3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно частини 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечено розміщення об`єктів відповідно до затверджених у встановленому законодавством порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів. Статтею 17 цього ж закону визначено, що містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів, що узгоджується із частиною 2 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наявною документацією, а саме згідно комплекту документів паспорта прив`язки, у якому міститься ситуаційний план з експлікацією торгового павільйону у комплексі з погоджувальними документами, а також за даними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), обмеження у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням відсутні, розміщення торгівельного об`єкта є передбаченим згідно плану забудови, що узгоджується із приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1, 2 статті 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чи належного затвердженого проекту, або із істотними порушеннями будівельних норм і правил вважається самочинним. Особа, що здійснила самочинне будівництво, не набуває права на нього. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено термін слова «будівництво», це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване майно, що узгоджується із частиною 3 статті 376 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк