№ 336/4137/20
Пр..№ 2/336/2491/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (третя особа ОСОБА_2 ) про звільнення майна з під арешту та зняття заборони на його відчудження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.08.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є рідним дядьком заявника та власником 1/3 частини цього ж будинку. Позивач, при підготовці документів для вчинення правочину, виявив наявність арешту на будинок АДРЕСА_2 , архівний номер 500604, дата виникнення 19.05.1961 р. № реєстра 15588-101, який зареєстрований Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом договір застави б/н 19.05.1961 П/Я № 18 м.Запоріжжя власником будинку зазначений ОСОБА_3 , дід позивача.

За вказаною адресою позивач мешкає з 1984 р., але про наявність арешту нічого не було відомо. ОСОБА_1 не має жодної інформації щодо невиконаних зобов`язань свого діда, як і неможливо встановити в чиїх інтересах такий арешт, свого часу, було накладено.

Посилаючись на ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, позивач просить зняти арешт з житлового будинку АДРЕСА_2 , який накладено у Запорізькому обласному державному архіві на підставі договору застави б/н від 19.05.1961 р. п/я № 18 м.Запоріжжя.

Ухвалою від 07.08.2020 р. справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 18.09.2020 р.

18.09.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 15.10.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

15.10.2020 р. розгляд справи відкладено на 13.11.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

13.11.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 01.12.2020 р.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не подавав.

Третя особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти задоволення позову не має.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників справи, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що надано копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом від 20.09.2019 р. (а.с.8) та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6, 7).

Вказану частку житлового будинку позивач успадкував після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5

1/3 частка згаданого будинку належить ОСОБА_2 (а.с.10).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.5) судом встановлено, що на житловий будинок АДРЕСА_2 накладено заборону відчудження, власник: ОСОБА_3 , підстава обтяження договір застави б/н, 19.05.1961, П/Я № 18 м.Запоріжжя.

Згідно інформації, наданої Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.37), згідно із письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки за 1961 рік є запис № 277 про накладення заборони, який було зроблено 19.05.1961 р. на підставі повідомлення від 10.05.1961 р. П/Я № 57 на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 . На час накладення цієї заборони ідентифікаційні коди не існували, дата народження боржника не вказувалась, заборона накладалась за місцем знаходження майна. Надати більш точну відповідь не має можливості, оскільки повідомлення, на підставі яких накладались арешти (заборони) у 1961 р., зберігаються три роки та, у зв`язку зі спливом їх терміну зберігання, знищені.

Вищевикладене підтверджено наданим позивачем письмовими доказами.

В п.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно п.2 ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ст.391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту житлового будинку, з метою захисту прав власника, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Першої Запорізької державної нотаріальної контори (м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 3-в, ) (третя особа ОСОБА_2 ) про звільнення майна з під арешту та зняття заборони на його відчудження задовольнити.

Скасувати арешт житлового будинку АДРЕСА_2 , тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2090315; зареєстровано: 15.06.2005 р., реєстратор: Запорізький обласний державний нотаріальний архів; підстава обтяження: договір застави, б/н, 19.05.1961, П/Я № 18 м.Запоріжжя; об`єкт обтяження: будинок; власник: ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 500604ZАР1, архівна дата: 24.07.1997, дата виникнення: 19.05.1961, № реєстратора: 15588-101.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11 грудня 2020 року.

Суддя О.В.Дмитрюк