У Х В А Л А

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 552/6725/19

провадження № 61-16193ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер Полтавської обласної ради» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила суд визнати незаконними та скасувати накази щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для надання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

У листопаді 2020 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки скарги усунуто.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підстави касаційного оскарження.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_1 посилається на пункт 1 та на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми частини першої статті 369 ЦПК України та статті 148 КЗпП без врахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 05 лютого 2020 року у справі №753/17720/18 та від 10 грудня 2019 року у справі №643/7954/17. Крім того, суд не дослідив зібрані у справі докази (медичні картки, журнали аналізів, протоколи лікування) та необґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_1 про огляд доказів цих, які мають значення для правильного вирішення справи.

За таких підстав касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом першим та пунктом четвертим частини другої статті 389 ЦПК України.

Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 3073,60 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Полтави матеріали цивільної справи №552/6725/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер Полтавської обласної ради» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук