Справа № 583/5292/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.,

за участю секретаря Верби Н.О.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа орган опіки і піклування Охтирської міської ради про стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

28.12.2019 відкрито провадження в справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.2019 близько 20.00 години по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , як власник собаки породи «Німецька вівчарка» на прізвисько «Джесі» допустив порушення правил її утримання, внаслідок чого його собака вибігла з двору на вулицю та вкусила малолітнього сина позивачки ОСОБА_5 . Позивачка із сином звернулася до КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», де дитині була надана медична допомога та встановлений діагноз: укушені ссадна правої поперекової ділянки 5,0х1,0х1,0, укушена рана 1,0х0,5 см. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 знаходився під наглядом лікаря - хірурга з 29.05.2019 по 07.06.2019, під час якого медичним персоналом лікарні здійснювались огляди ран та їх перев`язки. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 по справі № 583/2354/19, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду Сумської області від 22.07.2019, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн, з конфіскацією собаки породи «Німецька вівчарка» на прізвисько «Джесі», чорного кольору. Внаслідок заподіяних собакою тілесних ушкоджень малолітній син позивачки ОСОБА_5 , якому на момент події було сім років, перелякався, пережив страх, зазнав болю та страждання, що відобразилося на психоемоційному стані дитини, який до теперішнього часу боїться собак, прокидається вночі. Вказана ситуація також вплинула на родину вцілому, а саме на психоемоційний стан позивачки, як матері дитини та її чоловіка - батька ОСОБА_6 . В зв`язку з цим позивачка порушує питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої її малолітньому сину ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

13.03.2020 стороною відповідача поданий відзив на позовну заяву (а.с. 34), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 по справі №583/2354/19 на ОСОБА_3 було накладено штраф у розмірі 85 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП. В мотивувальній частині вказаної постанови суду зазначено, що 29.05.2019 о 20.00 год по пров. Гетьмана Сагайдачного, в м. Охтирка, Сумської області ОСОБА_3 , будучи власником собаки породи «Німецька вівчарка» на првізвисько «Джесі», чорного кольору, допустив порушення правил її тримання, внаслідок чого належна йому собака вкусила малолітнього ОСОБА_5 , чим було заподіяно шкоду його здоров`ю у виді укушених садин в правій поперековій ділянці. Однак ОСОБА_3 ніколи не був власником собаки породи «Німецька вівчарка», а тому не є належним відповідачем по справі, оскільки вказана собака належить його дружині ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також, на час складення зазначеного протоколу про адміністративне порушення щодо ОСОБА_3 він не проживав за вищевказаною адресою через напружені сімейні відносини, а жив по АДРЕСА_3 . Крім того, 29.05.2019 о 20.00 год. відповідач перебував на робот, звідки був викликаний працівниками поліції для надання пояснень, яким він повідомив, що собака не належить йому, за адресою: АДРЕСА_2 , він не проживає, а тому ОСОБА_3 не може нести відповідальність за події, які сталися за даною адресою у його відсутність. Представник відповідача вказує на те, що пояснення надані, ніби-то, ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення були записані зі слів його колишньої дружини, а відтак вважає, що ОСОБА_1 за домовленістю з ОСОБА_7 ввели в оману працівників поліції та відповідача і вимагають грошову суму в розмірі 20000 грн, яка не може бути з нього стягнута.

26.03.2020 від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Бестік О.В. надійшла відповідь на відзив (а.с. 48), в якій він заперечив проти доводів представника відповідача наведених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що сторона відповідача намагається спростувати факти та обставини, що були встановлені в постанові Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 . Так, представник відповідача намагається спростувати факт належності відповідачу собаки породи «Німецька вівчарка» на прізвисько «Джесі» зазначаючи, що вказана собака належить ОСОБА_7 . Однак вказане спростовується постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019, в мотивувальній частині, зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що має собаку породи «Німецька вівчарка» віком два роки, без документів. Аналогічні обставини вказані в постанові Сумського апеляційного суду від 22.07.2019, в мотивувальній частині якої суддя апеляційного суду вказує, що ОСОБА_3 є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки являється власником собаки, що він підтвердив і в судовому засіданні апеляційної інстанції. Крім того, у вказаних постановах судів встановлені факти заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_5 собакою породи «Німецька вівчарка» на прізвисько « ОСОБА_8 », що належить ОСОБА_3 , які ставить ним під сумнів. Посилання представника відповідача щодо відсутності ОСОБА_3 під час скоєного адміністративного правопорушення та надання пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від його імені колишньою дружиною відповідача, яка вступила в змову з ОСОБА_1 , є абсурдними, надуманими, необгрунтованими, та мають на меті уникнення ОСОБА_3 відповідальності кожного разу з нових підстав.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, від 08.12.2011 серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 6).

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 по справі № 583/2354/19, провадження № 3/583/698/19 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн на користь держави, з конфіскацією собаки породи «Німецька вівчарка» по кличці «Джесі», чорного кольору, власником якої є ОСОБА_3 (а.с. 8)

В абзаці 1 та 2 мотивувальної частини постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019 зазначено, що 29.05.2019 о 20.00 год. в м. Охтирка по пров. Г. Сагайдачного, біля будинку № 14, ОСОБА_3 , будучи власником собаки породи «Німецька вівчарка», по кличці «Джесі», чорного кольору, допустив порушення правил тримання собак, внаслідок чого належна йому собака вкусила малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим заподіяно шкоду його здоровю у виді укушених саден в правій поперековій ділянці.

22.07.2019 постановою Сумського апеляційного суду залишено без зміни постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2019, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. з конфіскацією належної йому тварини - собаки породи «Німецька вівчарка», колір чорний, прізвисько « ОСОБА_8 », а апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення (а.с. 9-10).

В мотивувальній частині вказаної постанови від 22.07.2019 суд апеляційної інстанції зазначає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП, оскільки дослідженні суддею докази узгоджуються між собою та доводять обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 в частині заподіяння шкоди здоров`ю малолітньому ОСОБА_5 належною ОСОБА_3 собакою, породи «Німецька вівчарка», чорного кольору, на прізвисько « ОСОБА_8 » під час вигулу останньої з порушенням правил утримання собаки. Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо його відсутності під час зазначеної події, що на його думку, спростовує той факт, що він є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки ОСОБА_3 являється власником собаки, що він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, а тому, як власник, повинен був забезпечити належне утримування собаки з метою попередження виникнення ситуацій, що можуть спричинити шкоду здоров`ю людей або майну.

Згідно з ч. 6 ст. 83 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, зі змісту вказаної норми процесуального права вбачається, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, це рішення є обов`язковим для суду щодо з`ясування питань, чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 295 від 18.09.2020 , лікарем хірургом КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» у ОСОБА_10 встановлений діагноз: вкушена рана та садна поперекової ділянки справа, які утворилися від дії тупого предмету, про що свідчить характер ушкоджень. тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани та саден в поперековій ділянці справа знаходяться в причинному зв`язку з вказаними у обставинами та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 пояснила, що експертиза нею проводилася за наявною медичною документацією і для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень її достатньо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює лікарем хірургом. На чергуванні оглядав ОСОБА_10 , у якого в поперековій ділянці було виявлено ним сліди укуса собаки, а саме садна та одна рана тобто пошкодження шкірного покриву. Разом з дитиною була також його мати. Було зроблено обробку рани, рекомендовано відвідування дитячого хірурга. Наступного дня він знову побачив ОСОБА_13 з сином, яких дитячий хірург направив для госпіталізації. Він не вбачав об`єктивної необхідності в госпіталізації, а тому здійснював медичний нагляд за дитиною до покращення його стану. В разі, якщо б дитина була госпіталізована та було застосовано протиправцеву профілактику, наслідки для здоров`я дитини могли би бути іншими, як більш тяжкі.

Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що тілесні ушкодження, наявні у малолітнього ОСОБА_10 , були отримані з вини відповідача, що виражається у порушенні правил вигулу собак та незабезпеченні належних умов безпеки оточуючих.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у т. ч. у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітній син позивача зазнав душевних страждань через раптовий напад та укуси собаки бійцівської породи, що належить відповідачу, і в результаті нападу собаки отримав тілесні ушкодження, що відобразилось на його психічному стані, так як він відчув фізичний біль та емоційний стрес, змушений був проходити лікування, тобто зазнав порушень у звичайному способі життя та незручностей, з цим повязаних, внаслідок чого має право на відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), суд враховує тривалість та характер моральних та фізичних страждань, яких зазнав малолітній ОСОБА_10 , їх інтенсивність та довготривалість, стан його здоровя, малолітній вік. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування спричиненої малолітньому ОСОБА_10 , законним представником якого є ОСОБА_1 , моральної шкоди 5000 гривен, в решті частини позову відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3, ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача підтверджуються ордером на надання правової допомоги від 22 жовтня 2019 року, договором про надання правової допомоги № 13 від 10.10.2019, додатковою угодою від 18.12.2019 до договору, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підтвердження наданих адвокатом послуг надано розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 13 жовтня 2019 року), та квитанція до прибуткового касового ордера №1 від 24 січня 2020 року на загальну суму 3000 гривен.

Враховуючи розмір задоволених вимог - 25% від заявлених вимог, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню в рахунок відшкодування судових витрат ( судовий збір у розмірі 768,40 грн. + витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. х 25% = 942,10 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та в рахунок відшкодування судових витрат 942,10 грн ( девятсот сорок дві грн. 10 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайоний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15 грудня 2020 року.

Суддя Охтирського міськрайоннного суду

Сумської області В.М. Ільченко