Справа № 647/3028/19
№ провадження 2/647/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Миргород В.С.

при секретарі: Салєховій О.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/3028/19 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за участю сторін:

від позивача - заява про розгляд справи у його відсутність,

від відповідача - ОСОБА_2 заява про розгляд справи у її відсутність, суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, у вигляді земельної частки (пай) Серія НОМЕР_5, яка перебуває у колективній власності КСП «Львівський», що розташоване на території с. Львове Бериславського району Херсонської області. Після смерті матері, батько прийняв спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем на час смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бериславі Херсонської області помер його батько - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею по 6,08 га належної йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №725502 та на земельну частку (пай) розміром 7,54 умовних кадастрових гектарів, Серія НОМЕР_5, яка перебуває у колективній власності КСП «Львівський», що розташоване на території с. Львове Бериславського району Херсонської області. Батьки заповіту не складали. Заяву про прийняття спадщини після смерті батьків у встановлений строк позивач не подав, оскільки перебував на роботі за межами України. Після повернення із-за кордону він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батьків, терміном на два місяці.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року по справі оголошено перерву в підготовчому засіданні.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у підготовче засіданні не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд вирішив можливим продовжити розгляд справи за відсутності, належним чином повідомлених позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Згідно з вимогами ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_5 виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Львівський» , яка знаходиться в с. Львове Бериславського району Херсонської області» розміром 7,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належить ОСОБА_4 (а.с. 11).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Львове, Бериславського району, Херсонської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Львівською сільською радою Бериславського району Херсонської області 22 листопада 2005 року, актовий запис № 49 (а.с. 12).

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 725502 ОСОБА_5 , являлася власником земельної ділянки загальною площею 6,08 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 10).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Берислав Херсонської області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 21 січня 2019 року, актовий запис № 04 (а.с. 19).

Після ОСОБА_5 залишилось спадкове майно-земельна ділянка площею 6,08 га, розташована на території Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Бериславської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В листах в.о. завідуючого Бериславської державної нотаріальної контори зазначено, що 17.07.2019 року заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , за заявою дочки померлої - ОСОБА_2 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім неї іншим спадкоємцем був чоловік померлої - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За заявою дочки померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №92/2019 від 11.04.2019 року, свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося. Згідно довідки виданої Львівською сільською радою, Бериславського району, Херсонської області 18.06.2019 року за №1156 ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за однією адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 - чоловік померлої, ОСОБА_2 - дочка померлої. ОСОБА_1 також є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , але в установлений строк спадщину не прийняв. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтві про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 , померлого ОСОБА_5 (а.с. 8-9).

09 квітня 2019 року ОСОБА_2 через Львівську сільську раду Бериславського району Херсонської області звернулася до Бериславської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька ОСОБА_5 у якій зазначила, що окрім неї спадкоємцем за законом є син померлого, ОСОБА_1 , 1971 року народження (а.с. 32).

Згідно зі статями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За визначеними книгою шостою Спадкове право ЦК України правилами право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини постійно не проживав і у визначений наведеними нормами матеріального права строк заяви про прийняття спадщини не подавав.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Проте поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалим відрядженням, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини, тощо.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 назвав ту обставину, що він перебував на роботі за межами України, та не мав реальної можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Також у цій постанові Верховного Суду України зазначено, що при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 2.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Аналогічні положення щодо обов`язків нотаріуса містилися в пункті 188 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, діючої на час виникнення спірних правовідносин, а відповідно до пункту 209 цієї Інструкції при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заводилася, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Разом з тим, виходячи із положень цивільного законодавства, що регулює спадкове право, та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, провадження у справі за заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суди відкривають у разі відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до листів в.о. завідуючого Бериславської державної нотаріальної контори зазначено від 23.10.2019 року за №1086/02-14 та №1087/02-14, із заявою про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , звернувся ОСОБА_1 , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як на час смерті не був на території України, через свою юридичну необізнаність вважав, що спадкове майно може оформити у будь-який час.

Нотаріус у порушення вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, не повідомив про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки знаходився за межами України на роботі, що підтверджується матеріалами справи, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачав інтерес до спадкового майна і бажав реалізувати своє право на його прийняття. Необізнаність спадкоємця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані позивачем обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Відповідачкою ОСОБА_2 до суду було подано письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки, не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачкою позову є не добровільним чи умовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що заяву про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, відповідачка позов визнає у повному обсязі, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Львове Бериславського району Херсонсьткої області матері, ОСОБА_4 та яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті в м. Берислав Херсонської області батька, ОСОБА_5 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування», керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Львове Бериславського району Херсонської області матері, ОСОБА_4 та яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті в м. Берислав Херсонської області батька, ОСОБА_5 , терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 17.01.2020 року.

Суддя В. С. Миргород