Повадження № 2/638/4609/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Рассохи В.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши в порядку позовного провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини, в обґрунтування якого вказав, що з 2007 року він почав зустрічатися із ОСОБА_2 та між нами тривалий час були інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 397 від 31 серпня 2011 року. Оскільки вони не перебували у шлюбі, відомості про батька дитини відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України були внесені органом РАЦС за заявою ОСОБА_2 . Матір`ю дитини було вказано ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_4 .

На протязі тривалого часу він та ОСОБА_2 знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Він виховував доньку як рідну дитину і вона вважає його своїм батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла та перед смертю вона повідомила позивачу про те, що ОСОБА_3 дійсно є його дитиною.

За результатами порівняльних досліджень ДНК позивача та ДНК дитини - ОСОБА_3 спеціалісти дійшли висновку про майже 100 % їх ідентичність.

22 серпня 2020 року позивач звернувся до Харківського місцевого відділу державної реєстрації цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою, у якій просив внести зміни до актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 , а саме змінити дані про батька, зазначивши у свідоцтві анкетні дані позивача та видати нове свідоцтво про народження дитини. Проте у задоволенні заяви позивача відповідачем листом від 04 вересня 2020 року було відмовлено.

Позивач просила суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини, яку народила ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Харківській місцевий відділ державної реєстрації цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису № 397 від 31 серпня 2011 року, зробленого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_3 відповідно до рішення суду, де у графі «Батьки» вказати батьком дитини ОСОБА_1 , виключивши відомості про ОСОБА_4 .

У відзиві на позовну заяву Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначив, що не має заперечень щодо визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Позивач та його представник надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без участі представника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 121 Сімейного кодексу України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом статей 122, 125, 126 Сімейного кодексу України походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

Згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК;

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК;

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК).

Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Судом встановлено обставини того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 397 від 31 серпня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2011 року, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

Відомості про батька дитини відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України були внесені органом РАЦС за заявою ОСОБА_2 . Матір`ю дитини було вказано ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10 серпня 2020 року, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Згідно висновку тесту ДНК на батьківство від 26 серпня 2020 року, підписаного директором лабораторії ENDEAVOR DNA, вірогідність того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 складає 99,99999999 %.

Листом Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 на його заяву щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із визнанням ним батьківства щодо цієї дитини, повідомлено, що походження дитини від батька за відсутності заяви жінки та чоловіка, які перебувають у шлюбі між собою, визначається за рішенням суду. Відповідно до підпункту 2.13.1 пункту 2.13, підпункту 2.16.4 пункту 2.16 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (із змінами), рішення суду про визнання батьківства, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану, є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Одночасно повідомлено, що відповідно до абзаців першого, дев`ятого пункту 2.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (із змінами), заява про внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду про визнання батьківства подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 та відомості про батька дитини були внесені органом РАЦС за заявою ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України. Позивач вказує на те, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено вище, відповідно до висновку тесту ДНК на батьківство від 26 серпня 2020 року, підписаного директором лабораторії ENDEAVOR DNA, вірогідність того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 складає 99,99999999 %.

З урахуванням зазначеного, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та зобов`язання внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком дитини, яку народила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2011 року, видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції).

Зобов`язати Харківській місцевий відділ державної реєстрації цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису № 397 від 31 серпня 2011 року, зробленого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 31 серпня 2011 року, видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції), де у графі «Батьки» вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключивши відомості про ОСОБА_4 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Латка