Справа № 214/4015/20
2/214/2144/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

06 листопада 2020 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву подану представником позивача директором ПП «Сенатор» Е.В. Слинько від 05 листопада 2020 року про забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді цивільна справа № 214/4015/20 за позовом Приватного підприємства «Сенатор» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової фінансової допомоги.

05 листопада 2020 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача директора ПП «Сенатор» Е.В. Слинько, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що предметом позову ПП «Сенатор» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за договором безвідсоткової фінансової допомоги №3/12-С від 01.12.2017 р. в розмірі 110 000 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів ПП «Сенатор» звернувся до відповідача з вимогою, про стягнення заборгованості. Вищезазначена вимога була отримана відповідачем 17.03.2020 року, проте жодної відповіді позивач не отримав до теперішнього часу. Вищезазначена обставина свідчить про небажання відповідача погасити заборгованість, що виникла з договору безвідсоткової фінансової допомоги №3/12-С від 01.12.2017 р. в сумі 110 000 гривень та про його ухвалення від взятих на себе зобов`язань. Знаючи про наявну заборгованість відповідач не вчинив жодних дій щодо її погашення, розстрочки чи реструктуризації. У позивача є всі підстави побоюватися, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши доводи, викладені в заяві та матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо стягнення боргу за договором безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 110000,00 гривень та заявлені представником позивача захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду. Однак, представником позивача не надано до суду відомостей щодо належності відповідачу майна, та грошових коштів на які він просить накласти арешт. Отже, суд не знаходить правових підстав щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача директора ПП «Сенатор» Е.В. Слинько про забезпечення позову по цивільній справі № 214/4015/20 за позовом Приватного підприємства «Сенатор» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором безвідсоткової фінансової допомоги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у 15-ти денний строк з дня вручення її копії.

Суддя А.В. Ткаченко