справа № 489/5278/19 провадження №2/489/738/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

встановив:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання, як неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку чи закінчення навчання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є його батьком. Позивач проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої допомоги не надавав, у зв`язку з чим мати вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Добровільно відповідач зазначене рішення не виконував, тому мати звернулась до державної виконавчої служби для примусового його виконання, однак відповідач ухилявся від сплати аліментів, матеріально ніяк не допомагав. Зараз позивач є студентом державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж», навчається на денній формі, не працює, лише другий місяць отримує стипендію, інші джерела існування відсутні. Мати усіляко допомагає, але її допомоги не вистачає для повного матеріального забезпечення сина. Враховуючи, що відповідач, з його слів, працює за кордоном, не є інвалідом, знаходиться в працездатному віці, тяжкими та хронічними хворобами не страждає, інших осіб на утриманні не має, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомогу, За такого, позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 22.01.2020 на 08:10 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.08.2001 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану обласного управління юстиції, актовий запис №1781, батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

Довідкою Державного вищого навчального закладу «Миколаївський політехнічний коледж» №178/19 від 24.07.2019 підтверджено, що ОСОБА_1 навчається на третьому курсі денного відділення ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж». Строк завершення навчання 01.07.2020.

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Херсонське шосе 32» № 48 , позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі свою матір`ю.

З довідки про доходи №103 від 30.07.2019, виданої ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж», вбачається, що сума доходу позивача за період з січня 2019 року по липень 2019 року становить 980,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу донці на період навчання, оскільки є працездатним та інших утриманців не має.

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання.

Також, відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вище наведене, а також те, що позивач навчається на денній формі навчання, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності, наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років.

У зв`язку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що становить 384,20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.09.2019 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 23.01.2020.

Суддя І.В.Коваленко