Справа № 758/9947/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, має бути подано інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Заявник в порушення положень ст. 163 ЦПК України не надала жодного доказу тому, що спільна дитина стягувача та боржника перебуває саме на утриманні ОСОБА_1 . З матеріалів заяви взагалі неможливо встановити з ким проживає спільна дитини, на утриманні кого з батьків вона перебуває. Також не надано доказів тому, що із боржника не проводяться інші стягнення, на його утриманні не перебуває інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб тощо.

Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої сторони та суд позбавлений можливості додатково збирати докази, з`ясовувати додатково обставини правовідносин.

Відтак, враховуючи те, що заявник не надала до суду доказів, що мають значення для встановлення безспірності правовідносин, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З метою недопущення порушення цивільних прав та інтересів заявника, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 170 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко