Справа № 128/2570/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Жигаровій Д.О., без участі сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей, -

УСТАНОВИВ:

25.09.2019 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що 03.03.2007 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №01.

Вказує, що за час спільного сумісного проживання в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання.

Вважає, що можливості зберегти сім`ю не має, подружні відносини між сторонами припинено з серпня 2019.

Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а вона одна самостійно утримувати дітей не має можливості.

Зазначила, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей.

Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частці від заробітку у розмірі 1/2 від усіх доходів, які отримує відповідач щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття.

Ухвалою судді Вінницького районного суду від 03.10.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання.

13.01.2019 у підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, попередньо 04.11.2019 через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 також до підготовчого засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

З урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч.ч.3,4 ст.200, ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що 03.03.2007 сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №01, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5).

За час спільного проживання в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.9,10), які зі слів позивача проживають разом з нею, про що надано відповідну довідку.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові та в їх заявах те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_6 », що відповідає вимогам закону.

Крім цього, судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання їх трьох малолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не установлено.

Згідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні; також суд враховує матеріальне становище відповідача, який зі слів позивача є фізично здоровий, не є особою, що має інвалідність, на даний час поміщений до Державної установи «Вінницька установи виконання покарань (№1)», визнав позовні вимоги, тому суд вважає , що заявлений розмір аліментів , який просить стягнути позивач з відповідача на утримання трьох дітей є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття .

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 25.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768,40 гривень.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 768, 40 гривень.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 110, 180-182,191 СК України, ч.3 ст.200, ст.ст.258, 259, 263-265 , ч. 4 ст. 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання трьох малолітніх дітей задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03.03.2007 року, у Виконавчому комітеті Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №01 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час утримується у Державній установі "Вінницька установи виконання покарань (№1)" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , у рахунок повернення понесених судових витрат по справі - судового збору у сумі 768,40 гривень.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.01.2020.

Суддя: О.Б. Саєнко