СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/171/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м Києва Ул`яновська О.В., розглянувши матеріали скарги представника скаржника Шерстюка Павла Івановича діючого в інтересах Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга з додатками, яку відповідно до ст. 33, п. 15.4 Перехідних положень ЦПК України передано судді 08.09.2020.

Матеріали цивільної справи №759/13197/19 за позовними вимогами ОСОБА_1 до Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку надійшли у провадження судді.

Заявник оскаржує державного виконавця Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Домбровської щодо примусового стягнення 17.03.2020 з рахунку Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України коштів у розмірі 65203 грн 00 коп.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, згідно із яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

У скарзі заявник вказує, що станом на вимогу у державного виконавця боржник отримав 12.03.2020, та йому необхідно було з`явитися до виконавця 18.03.2020 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату, однак скаргу на дії державного виконавця подано лише 03.09.2020, окрім цього скаржником не ставиться питання про поновлення строку оскарження дій приватного виконавця.

Таким чином убачається, що дану скаргу подано із пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Згідно із роз`ясненнями п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Судом роз`яснюється, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами п.п. 15, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 258-261, 353, пп. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу представника скаржника Шерстюка Павла Івановича діючого в інтересах Інституту металофізики ім. Г.В. Курдюмова Національної академії наук України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця залишити без розгляду та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська