Справа № 202/6231/19
Провадження № 2/202/470/2020
15 січня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.
за участю секретаря - Кишковар Н.А.
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -
У вересні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , батько позивача, отримав ордер № 21 на заняття житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 ), виданого Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської Ради депутатів трудящихся м. Дніпропетровська на склад сім`ї дружина ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , та син ОСОБА_2 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його смерті Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради від 15.12.1995 року № 488 на спірну квартиру був відкритий особовий рахунок на ім`я позивача. Вказує, що на теперішній час в квартирі окрім нього, зареєстрований відповідач, ОСОБА_3 , який не проживає за місцем реєстрації з 1990 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачу повною мірою користуватися квартирою та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, просив суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21 січня 1969 року ОСОБА_4 Виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської Ради депутатів трудящихся м. Дніпропетровська на склад сім`ї дружина ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , та син ОСОБА_2 було видано ордер № 21 на заняття житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 ).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно Рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів від 15.12.1995 року № 488 особовий рахунок на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ) відкрито на ОСОБА_2 .
Згідно Довідки № 9226 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27 серпня 2019 року у спірній квартирі, окрім позивача, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідач у вказаній квартирі не проживає, що підтверджується актом від 05 серпня 2019 року, складеним за участю свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , посвідченим головою ОСББ «Богдана Хмельницького 26» Туренко О.В.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення.
У відповідності до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.
За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.
Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк, збереження права користування ним, поважних причин не проживання чи перешкод йому у користуванні таким, суду не надано.
Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 є обґрунтованими та доведеними, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя Г.О. Кухтін