ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року

м. Харків

Справа № 626/2154/18

Провадження № 22-ц/818/5134/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Заявник: Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у розгляді справи, на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Гусар П.І.,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати спадщину відумерлою, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну частку (пай) площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серіії ХР № 0152464, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку, посилаючись на те, що більше одного року з часу відкриття спадщини ніхто зі спадкоємців спадщину не прийняв.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року заяву задоволено в повному обсязі. Визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з земельної частки (пай) площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Передано відумерлу спадщину, яка складається з земельної частки (пай) площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серіії ХР № 0152464, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право не земельну ділянку у власність Мартинівській сільській раді Красноградського району Харківської області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що неприйняття протягом тривалого часу спадкоємцями спадщини є підставою для визнання її відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та відмовити у задоволенні заяви керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання спадщини після померлої ОСОБА_2 відумерлою у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є рідною дочкою померлої ОСОБА_2 , на підтвердження чого надає копію свідоцтва про народження № НОМЕР_1 та копію свідоцтва про укладення шлюбу щодо пояснення факту зміни прізвища. (а.с. 39,40). У скарзі пояснює, що у зв`язку з її постійним проживанням на території Російської Федерації отримала громадянство РФ та у 1996 році остаточно забрала свою мати ОСОБА_2 до себе на постійне проживання, де остання і мешкала разом із дочкою до своєї смерті. Зазначає, що померла була зареєстрована та проживала з дочкою в одному будинку за однією адресою, яка в свою чергу піклувалась та доглядала ОСОБА_2 . На підтвердження цього факту скаржник надає копію довідки адміністрації Камизінського сільського поселення № 158.01-25/795 від 24 липня 2020 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично проживала за адресою в АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 . Скаржник вважає, що є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 та належним чином прийняла спадщину, так, як на день смерті постійно проживала разом з померлою та доглядала її.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що не було вчинено будь яких дій щодо розшуку спадкоємця, суд та прокурор обмежились довідкою нотаріуса про те, що на території України спадкова справа не заводилась, тому внаслідок поверхневого підходу до розгляду справи суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що спадщину після ОСОБА_2 можна визнати відумерлою, адже відсутні спадкоємці за законом і за заповітом та протягом тривалого часу ніхто не прийняв спадщину. Судом не було з`ясовано де ОСОБА_2 фактично проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті, не досліджено повно та всебічно обставини справи, а також не залучено до розгляду усіх заінтересованих осіб.

Що стосується процесуального моменту скаржник зазначає наступне. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі і справи про визнання спадщини відумерлою. Звертає увагу суду на постанову Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження, виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі вищевикладеного скаржник вважає, що між територіальною громадою та спадкоємцем ОСОБА_2 , який не був залучений до розгляду цієї справи, існує спір про право, який має розглядатись не в окремому, а в позовному провадженні, а тому оскаржуване рішення відповідно до с. 377, ч. 6 ст. 294 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява прокурора залишенню без розгляду.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про смерть № 16 від 14 березня 2012 року, зробленого відділом записів актів цивільного стану адміністрації муніципального района «Красненський район» Белгородської області (а.с. 9).

Відповідно до інформації відділу у Красноградському районі ГУ Дергеокадастру у Харківській області № 0-20-0.23,24-373/114-18 від 06.06.2018 року вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку за ОСОБА_2 зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР№ 0152464, площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Задовольняючи заяву керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, суд першої інстанції виходив із того, що у встановлений законодавством термін спадщину ніхто не прийняв, із заявою щодо вступу у спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався. Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53434172 від 25.09.2018 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53434139 від 25.09.2018 року відповідно до яких за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , шостою Харківською державною нотаріальною конторою спадкова справа не відкривалася і відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України спадщина у вигляді земельної частки (пай) площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області підлягає визнанню відумерлою.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Основні засади судочинства закріплені у ст. 129 Конституції України. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Згідно із ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Спір між сторонами виник з приводу наявності законних підстав для визнання спадщини відумерлої та передачі її у власність Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 14.03.2012 року серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем її смерті стало с. Камизіно, Красненського району, Бєлгородської області РФ.

Суд першої інстанції у своєму рішення вказує, що місце її проживання встановити не вдалося, оскільки відповідно до довідки Мартинівської сільської ради від 27.09.2018 року № 276, остання продала свій будинок та вибула з території сільської ради (а.с.13).

Хоча у зазначеній довідці міститься інформація куди саме вибула ОСОБА_2 , отже твердження про те, що суду першої інстанції не вдалося встановити місце проживання ОСОБА_2 , судова колегія вважає некоректним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 (а.с.39).

Згідно довідки адміністрації Камизінського сільського поселення № 158.01-25/795 від 24 липня 2020 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично проживала за адресою в АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції не перевірив відомості про реєстрацію місця проживання особи, спадщина якої відкрилась, та обмежився лише довідкою нотаріуса, про те, що на території України спадкові справи не заводились.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія судів бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог заявника та неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи щодо прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи встановлені обставини справи та зазначені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку існує спір про право, оскільки виник спір щодо спадкування, а тому заява керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, про визнання спадщини відумерлою та передачу земельної частки (пай) площею 6,40 га умовних кадастрових гектарів на території Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області в комунальну власність підлягає залишенню без розгляду.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищевикладені факти, належним чином не з`ясував наявність спадкоємців, а тому дійшов передчасного висновку про визнання відумерлою спадщиною та передачу земельної частки у комунальну власність територіальної громади Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

Рішення як таке, що суперечить вимогам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення заяви керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, який діє в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання спадщини після ОСОБА_2 відумерлою без розгляду.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Говорухи В.В., в інтересах Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою та передачу житла в комунальну власність - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова