Номер провадження: 22-ц/813/4254/20
Номер справи місцевого суду: 509/3290/19
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2019 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Головний державний виконавець Овідіопольського РВ ДВС в Одеській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 , на рішення дії і бездіяльність головного державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Овідіопольского РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області - Єрусланової О.О.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2019 року та ухвалити постанову, якою задовольнити його скаргу на дії та бездіяльність головного державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області - Єрусланової О.О. у повному обсязі.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 16.01.2020 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2013 року Овідіопольським райсудом Одеської області був виданий виконавчий лист № 2-1096/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку.

03 березня 2016 року до державного виконавця надійшов вищевказаний виконавчий лист для подальшого примусового виконання.

В рамках виконавчого провадження 26 березня 2019 року до Відділу надійшла заява представника боржника, щодо здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням нового періоду роботи (зайнятості) встановленого рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року.

02 квітня 2019 року державним виконавцем складено перерахунок розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого станом на 01.04.2019 року заборгованість зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_1 складала - 5 158,41 грн., копію якого 04.04.2019 року супровідним листом за вих. № 40-6700 направлено на адресу боржника.

18 квітня 2019 року на Депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у розмірі 2000 грн., які згідно розпорядження державного виконавця від 18.04.2019 року по ВП 50396131 перераховано на особистий рахунок стягувача ОСОБА_2 .

Згідно електронної відповіді з ДПС про перетин боржником державного кордону України від 26.04.2019 року встановлено, що боржник не перетинав кордон за період з 10.03.2016 року по 26.04.2019 року.

06 травня 2019 року до Відділу надійшла заява боржника за вх. № 3321/7, щодо долучення до матеріалів виконавчого провадження АСВП № 50396131 копію трудової книжки з відміткою про трудові відносини з ГУМВС України в Одеській області на теперішній час та наказ № 3 від 18.04.2019 р. - вказані заяви долучено до матеріалів виконавчого провадження АСВП № 50396131.

07 травня 2019 року за вх. № 3386/7 надійшла заява боржника, щодо стягнення з Державної Казначейської служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області грошові кошти, яких не вистачає для погашення заборгованості по сплаті аліментів стягувачу ОСОБА_2 по виконавчому провадженню АСВП № 50396131.

10 травня 2019 року держаним виконавцем складено перерахунок розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, згідно якого станом на 01.05.2019 року у боржника ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів склала - 4 865,41 грн.

22 травня 2019 року за вих. № 40-10463 боржнику ОСОБА_1 надано відповідь відносно порушеного ним питання, а саме роз`яснено, щодо відповідності до ст. 52 п.3 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановляючи оскаржувану ухвалу суду, районний суд виходив з того, що скаржник, будучи боржником в рамках виконавчого провадження. дійсно звертався до державного виконавця, який в свою чергу відповідно до своїх повноважень та в рамках процесуальних строків надав відповідь боржнику, щодо розгляду справи в рамках виконавчого провадження.

Проте, апеляційний суд не може повністю погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не в повному обсязі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу вимог ч.1,2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Тобто, вказані скарги мають розглядатись в суді лише з повідомленням учасників справи про час і місце судового засідання. Проте, їх неявка не перешкоджає вирішенню вказаних питань.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вказаної норми права, він не був сповіщений про дату, час і місце розгляду скарги та жодної повістки або повідомлення суд йому не направив.

Апеляційний суд погоджується із такими доводами апелянта, з огляду на таке.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно. (ч. 3,4,5 ст.128 ЦПК України).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч.1,2,5 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року в справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу того, що учасники справи повідомлялись судом про час і місце розгляду скарги ОСОБА_1 на дії ДВС.

Крім того, суд належним чином не перевірив та не з`ясував всіх обставини справи щодо підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 : чи були надані відповіді на заяви ОСОБА_1 і яким чином? Чи є докази про їх надіслання боржнику через пошту з відповідною відміткою пошти, або чи є докази про отримання боржником цих відповідей нарочно?

Зазначені обставини свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали суду та необхідності її скасування, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги ОСОБА_1 , з дотриманням вимог цивільно-процесуального законодавства, передбачених ст. 450 ЦПК України та належного з`ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці.

Апеляційний суд зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату час і місце засідання суду ( у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 липня 2019 року - скасувати та справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Головний державний виконавець Овідіопольського РВ ДВС в Одеській області, зацікавлена особа ОСОБА_2 , на рішення дії і бездіяльність головного державного виконавця - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.01.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда