Справа № 541/1112/20
Провадження №2/541/1085/2020
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
09 грудня 2020 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої, судді - Куцин В. М.,
секретаря судових засідань - Байва Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа ОСОБА_3 ,
12 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа ОСОБА_3 . Просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, оскільки відповідач ОСОБА_2 , який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним. Сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 .
Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду від 04 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року, до повноліття дитини. Стягнуто із ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.10.2020 справу заочне рішення Миргородського міськрайонного суду від 04 серпня 2020 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасовано.
17 листопада 2020 року представник відповідача подав відзив, в якому просив врахувати, наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини від першого шлюбу з ОСОБА_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Крім того, просив врахувати той факт, що наразі відповідач тимчасово не працює, змушений активно шукати роботу, перебуває на обліку у службі зайнятості, отримує соціальну допомогу у незначному розмірі. Нерухомого або рухомого майна, що може вплинути на рівень матеріального благополуччя, фактично не має: за відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у власності земельні ділянки площею 2,4572 га, та площею 0,6994 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великописарівського району, водночас ці земельні ділянки у 2017 році передано у користування на праві емфітевзису ТОВ «Кириківське», оплату за користування проведено наперед на весь період користування (75 років), кошти витрачено на потреби сім`ї під час перебування у шлюбі сторін; згідно з обліковими даними ТСЦ №5943 (на правах відділу, м. Охтирка) за ОСОБА_2 зареєстровано легковий автомобіль ВАЗ 2101, 1979 року випуску та причіп ПВА 1, 2007 року випуску, однак автомобіль відчужено для розбирання на запчастини ще наприкінці 2000-х років, а причіп наразі перебуває у володінні позивачки за місцем її проживання; власного житла відповідач не має, зареєстрований та проживає у будинку, що належить його батькам. Не заперечував проти стягнення з нього на користь ОСОБА_1 на утримання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі1/6 частини його доходу, оскільки він сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на даний час не працює, проживає разом з батьками в їхньому будинку, має дві земельні ділянки, які передані в оренду, кошти, отримані за оренду за весь час користування 75 років, витрачені в період проживання з позивачем в шлюбі, транспортних засобі не має, автомобіль ВАЗ 2101 він реалізував, причіп до автомобіля знаходиться у позивача.
Представник відповідача, адвокат Тимченко С.Л. при прийнятті рішення просив врахувати майновий стан відповідача, який ніде не працює, рухомого та нерухомого майна не має у власності, сплачує аліменти на старшого сина.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена (а.с. 163).
Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року позивач ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 434 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.07.2016 (а.с.5). Дитина перебуває на утриманні позивача відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород від 12.06.2020 (а.с.6).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).
ОСОБА_2 зареєстрований як безробітній у Великописарівській районній філії Сумського обласного центру зайнятості з 07 липня 2020 року та отримує соціальні виплати в середньомісячному розмірі 935 грн. (а.с. 142).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та довідки ТзОВ «Кириківське» від 27.10.2020 ОСОБА_2 має у власності земельні ділянки площею 2,4572 га, та площею 0,6994 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великописарівського району, водночас ці земельні ділянки у 2017 році передано у користування на праві емфітевзису ТОВ «Кириківське, оплату за користування проведено наперед на весь період користування (75 років) (а.с. 144-146).
Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в/ч НОМЕР_2 м. Миргород згідно довідок тво начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 06.08.2020 та командира в/ч НОМЕР_2 від 22.10.2020 (а.с. 112,115).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону У країни «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
6) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Враховуючи вищевикладене, в тому числі виплату аліментів на утримання сина в розмірі ј частини доходу відповідача, та зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (одна п`ята ) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року, до повноліття дитини.
За таких обставин, розмір стягнення аліментів на утримання дитини не перевищуватиме розмір відрахувань встановлений ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження».
Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.
Оскільки на виконання заочного рішення Миргородського міськрайонного суду від 04 серпня 2020 року відповідачем сплачено судовий збір (а.с. 86), тому він не підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 180, 182 СК України, ст. 5 Закону України "Про судовий збір, ст.ст.12,13,81,141,259,263-265, 352,430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 (одна п`ята ) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 червня 2020 року, до повноліття дитини.
Допустити рішення до негайного виконання в межах платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Хомутець, Миргородський район, Полтавська область, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Станове, Тростянецький район, Сумська область, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин