РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з врахуванням заяви від 20 січня 2020 року про уточнення позовних вимог, просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою 18 жовтня 2019 року, і до повноліття дитини.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 31 травня 2008 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований виконкомом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №6.

Під час шлюбу у позивача з відповідачем народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу, діти проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні та дітей не приймав і не приймає, матеріальної допомоги не надає.

Відповідач приймати участь у вихованні та повноцінному розвитку дітей не бажає, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, ігноруючи свої батьківські обов`язки.

Шлюб між нею та відповідачем розірваний рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2019 року.

Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духового, морального та соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не має можливості забезпечити. Відповідач є здоровим та працездатним, в зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.

Відповідач працює на тимчасових роботах, має нерегулярний заробіток, в зв`язку з чим з нього мають стягуватися аліменти у твердій грошовій сумі. Вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку їх неповнолітніх дітей, розмір стягуваних з відповідача аліментів має бути не менше 2000 гривень на обох дітей щомісячно, в зв`язку з чим вона звернулася до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі, призначено судове засідання з повідомленням сторін та відповідача, надано строк для надіслання відзиву на позовну заяву з доказами, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим ст.278 ЦПК України, не скористався та відзив на позовну заяву до суду не надіслав.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв`язку з чим вони перебувають на повному її утриманні. При цьому, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2000 гривень на обох дітей, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою 18 жовтня 2019 року, і до повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Проти задоволення уточнених вимог в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень не заперечував, однак, вважає, що аліменти повинні стягуватися з дня ухвалення рішення суду. При цьому, обставини перебування спільних з позивачем дітей на утриманні останньої не заперечував. Зазначив, що офіційно не працевлаштований, має періодичні заробітки, оскільки займається підробітками у сфері будівництва, в зв`язку з чим має середньомісячний заробіток приблизно 5000 гривень. Крім того, одного разу він сплачував 400 гривень за перебування дитини у дитячому садку та купував дитині черевики за 1000 гривень. З часу розірвання шлюбу з позивачем і до цього часу він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинковолодінні своїх батьків.

Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області 31 травня 2008 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували 31 травня 2008 року шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів в цей же день зроблено відповідний актовий запис за №6. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області 02 грудня 2008 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народжень 02 грудня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №1456 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 05 березня 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 05 березня 2015 року складено відповідний актовий запис №266 (а.с.7).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2019 року, за результатами розгляду цивільної справи №712/787/19, 2/712/1055/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , зареєстрований 31 травня 2008 року у виконкомі Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №6 (а.с.5).

Вказане судове рішення набрало законної сили 12 серпня 2019 року.

Згідно довідки про склад сім`ї №01-30/1377, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» 29 серпня 2019 року, ОСОБА_1 , 1982 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з нею без реєстрації проживають діти: ОСОБА_3 , 2008 року народження, та ОСОБА_4 , 2015 року народження (а.с.3).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача ОСОБА_1 , наданих нею під час судового засідання, спільні з відповідачем діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на її повному утриманні.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 факт перебування спільних з позивачем дітей на утриманні останньої не заперечується, суд приходить до висновку, що перебування спільних позивача та відповідача дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні позивача доказуванню не підлягає.

Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача ОСОБА_2 інших дітей, наявності у нього зобов`язань зі сплати аліментів, стягнень за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять та відповідачем не надано.

При цьому, суд не враховує доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що він одного разу сплачував 400 гривень за перебування дитини у дитячому садку та купував дитині черевики за 1000 гривень, оскільки зазначені обставини жодним доказом не підтверджені та не свідчать про належне виконання покладених на нього чинним законодавством України обов`язків, як на батька двох спільних з позивачем дітей.

Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батька та право на повноцінне життя і всебічний розвиток.

Відповідно до ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, суд, за заявою одержувача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи норму ч.1 ст.191 СК України, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що аліменти повинні з нього стягуватися з дня прийняття рішення суду, та не вбачає підстав для незастосування вказаної норми при прийнятті даного рішення.

При цьому, сам по собі факт небажання відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання дітей з дня пред`явлення позивачем ОСОБА_1 позову до нього, не свідчить про належне виконання ним, у період з дня подачі позивачем позову до суду до прийняття судом даного рішення, батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення спільних з позивачем дітей та не може бути підставою для звільнення його судом від сплати аліментів у зазначений період.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони мали б тоді, коли утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги щодо розміру аліментів визнав, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18 жовтня 2019 року і до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого щомісячно у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень з врахуванням індексу інфляції, і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 28, 76-82, 200, 206, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18 жовтня 2019 року і до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого щомісячно у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень з врахуванням індексу інфляції, і до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2020 року.

Суддя О.М. Борєйко