Справа № 172/526/18
Провадження № 2/172/68/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участі: секретаря судового засідання Глушко О.М.

представника відповідача-1 Устименка О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування земельної частки (паю) недійсним, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування посилається на те, що йому було видано земельну частку (пай), право на яку було закріплено за ним відповідно до сертифікату серії ДП № 0316642. Після отримання в користування земельної частки (паю), в 2000 році він передав її в оренду ОСОБА_2 та отримав гроші за період 10 років, узгодивши при цьому строк оренди. Коли строк оренди сплив і вони мали обговорити новий строк, то йому в 2017 році стало відомо, що земельна частка (пай) йому не належить. Про існування договору дарування йому відомо не було і лише з відповіді Держгеокадастру у Дніпропетровській області він дізнався, що право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_2 , яка є дружиною орендаря. Копії договору у нього немає, однак він дізнався що спірний договір зареєстрований 27.07.2000 року за № 579. Відповідач ввів його в оману, повідомивши що необхідно дооформити документи на оренду земельної частки (паю), для чого він підписав якісь документи. Крім того, відповідач не є його близькою особою, а земельна частка і йому самому могла б приносити дохід. Договір не відповідає його внутрішній волі та життєвим обставинам, що склалися.

Просить суд визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю), яка належить йому на підставі сертифікату серії ДП № 0316642, судові витрати покласти на відповідача.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Будь-яких заяв, клопотань чи повідомлень про причини неявки позивача та його представника до суду не надано. У зв`язку з викладеним, відповідно до вимог ч. 2 ст. 233 ЦПК України суд не має підстав для відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідач-1 ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. Вказує, що ініціатива на дарування земельної частки (паю) виходила від позивача, який особисто з`явився до нотаріуса і особисто підписав договір дарування, спірний договір посвідчений приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Дніпропетровської області 27.07.2000 року. З відповідачем ОСОБА_3 договір оренди землі ніколи не укладався. Протягом більше ніж 18 років позивач не звертався до суду за захистом порушених прав, тому вона вважає, що слід застосувати положення про сплив строку позовної давності.

Представник відповідача-1 Устименко ОСОБА_4 Л ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позовні вимоги вважає безпідставними, що підтверджено висновком почеркознавчої експертизи. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідач-2 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився про причини неяки суд не повідомив.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд встановив таке.

З інформації відділу у Васильківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 03.07.2017 року № 29-4-0.28-74/102-17 видно, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «626» на ім`я ОСОБА_1 зроблено запис за № 01234 від 01.06.2000 року та видано сертифікат серії НОМЕР_1 , що посвідчено підписом. Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів, до яких внесено зміни в зв`язку з передачею права на земельну частку (пай), право передано ОСОБА_2

27.07.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі взаємної згоди, добровільно уклали договір дарування права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ДП № 0316642 від 01.06.2000 року, виданого Васильківською райдержадміністрацією на підставі розпорядження № 155-р від 24.05.2000 року розміром 5,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) в натурі на місцевості.

На підтвердження заявлених вимог представником позивача заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, яке ухвалою суду від 04.10.2018 року задоволено, а ухвалою суду від 06.12.2018 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

З висновку експерта Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса № 14571 від 09.10.2019 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 172/526/18 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в договорі дарування права на земельну частку (пай) від 27.07.2000 року на лицьові стороні аркуша документа, в графі «Підписи сторін», в рядку «Даритель: ОСОБА_1 » - виконаний ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч. 3 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України є недійсним.

Позивачем не надано достатніх, достовірних та належних доказів для підтвердження своїх позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 заявлені безпідставно так як останній не є учасником правовідносин у оспорюваному договорі дарування.

Суд зважає на те, що оспорюваний договір дарування укладено сторонами 27.07.2000 року. При цьому позивач звернувся до суду лише у липні 2018 року. Таким чином позивач значно пропустив встановлений чинним законодавством строк позовної давності.

Стороною відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності однак суд зважає, що у судовому засіданні встановлено необгрунтованість позовнихї вимог, що є самостійною підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 638, 640 ЦК України, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дарування земельної частки (паю) недійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк