єдиний унікальний номер справи 546/765/19
номер провадження 2/546/134/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року місто Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори, про встановлення факту прийняття спадщини, факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 позивач звернувся із вказаним вище позовом до Решетилівського районного суду Полтавської області і просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме що вони є рідними матір`ю і дочкою, а також встановити факт їхнього спільного проживання на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а також визнати заповіт від 16.01.2004 складений ОСОБА_3 таким, що насправді складений ОСОБА_3 і визнати в порядку спадкування після померлої ОСОБА_2 , за позивачем, право власності на земельну ділянку розташовану на території Малобакайської сільської ради площею 2,55 га.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 - бабуся позивача і після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 2,55 га, розташована на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району для ведення товарного с/г виробництва; з 2004 року і по день смерті ОСОБА_3 проживала зі своєю дочкою - матір`ю позивача - ОСОБА_2 ; належну їй земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 , проте при складанні заповіту допущено граматичну описку і вказано прізвище заповідача як « ОСОБА_2 »; ОСОБА_2 не оформила спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки занедужала і через 8 місяців померла; після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану раніше земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю документів, які прямо підтверджують належність земельної ділянки померлій, з посиланням на те, що у визначений законом строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ; вказані обставини вимусили позивача звернутися до суду.

Провадження у справі відкрито 23 липня 2019 року суддею Лизенко І.В.; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 26 вересня 2019 року в результаті проведення якого справа була призначена до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення, при цьому подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача також не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від представника відповідача надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, вказав, що проти позову не заперечує.

Представник третьої особи також не з`явився в судове засідання, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від представника третьої особи надійшла письмова заява, у якій він просив розглядати справу без його участі, вказав, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом досліджено копію державного акту серії ІІ-ПЛ №001685 про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,55 га, розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с. 9).

16.01.2004 складено заповіт, копія якого досліджена судом, у якому заповідач - « ОСОБА_3 », яка проживає в с. Бакай Решетилівського району, заповіла ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , належний їй пай розміром 2,55 га, розташований на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району по державному акту серії ІІ-ПЛ №001685 (а.с. 8).

Номер та серія державного акту, характеристики земельної ділянки, щодо якої видано державний акт, а також ім`я і по батькові власниці земельної ділянки, у досліджених вище документах співпадають; співпадають також номер і серія паспорта заповідача із номером та серією паспорта ОСОБА_3 , які вказані у наданій позивачем довідці ДМС (а.с. 13). При цьому, в документах відрізняється написання прізвища власниці земельної ділянки («ОСОБА_2» та « ОСОБА_2 »); прізвище відрізняється лише на 1 літеру із заміною «и» на «е».

Дослідивши вказані вище докази суд приходить до висновку, що при складанні заповіту допущено описку в написанні прізвища заповідача і помилково вказано прізвище « ОСОБА_3 », тоді як заповіт складено ОСОБА_3 . Враховуючи зазначене, суд вважає можливим встановити такий факт.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 10), яка мала право на спадщину за заповітом від 16.01.2004, складеним ОСОБА_3 , а саме на земельну ділянку площею 2,55 га, розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району (а.с. 8).

Позивач є сином померлої ОСОБА_2 , що встановлено зі свідоцтва про народження (а.с. 20) і прийняв у спадщину квартиру, що належала померлій, як спадкоємець за законом (а.с. 17).

Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,55 га, розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 не підтверджений, тому не підтверджено належність їй земельної ділянки (а.с. 11).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2019 також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась (а.с. 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті в с. Бакай Решетилівського району (а.с. 15), при цьому судом досліджено акт про проживання без реєстрації, складений 10.05.2019, із якого встановлено, що фактично померла ОСОБА_3 з 2004 року і по день смерті проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 (а.с. 16); на даний час за цією адресою зареєстрований позивач (а.с. 18), який прийняв квартиру у спадщину після смерті матері ОСОБА_2 .

Із досліджених раніше доказів, зокрема заповіту, складеного ОСОБА_3 , свідоцтва про право на спадщину - квартиру по АДРЕСА_1 , виданого позивачеві після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що остання також проживала за цією адресою; про це також зазначено в дослідженому раніше акті про проживання без реєстрації; в акті також вказано, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 , яка проживала разом із нею.

Таким чином, на підставі зазначеного вище, суд вважає можливим встановити, що на день смерті ОСОБА_3 , спадкоємиця за заповітом ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , проживала разом із нею.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Як зазначено вище, з акту про проживання без реєстрації суд вбачає, що ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_3 ; позивачем також долучено до матеріалів справи копії листівок з привітаннями (а.с. 22-23), дослідивши які, в сукупності із дослідженими раніше доказами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно була дочкою ОСОБА_3 , тому вважає можливим встановити цей факт.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Раніше судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 і має право на спадщину за законом, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,55 га, розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району, яка належала померлій ОСОБА_2 в результаті успадкування такої після смерті ОСОБА_3 , що встановлено судом вище.

Оскільки позивач має право на земельну ділянку і не має можливості реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку, то суд вважає можливим визнати за ним право власності.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 1261, 1223, 1216-1218 СК України, ст. ст. 259, 263-265, 277-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити вимоги позовної заяви ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до виконавчого комітету Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (розташований за адресою: с. Малий Бакай Решетилівського району Полтавської області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори (розташована за адресою: м. Полтава Полтавської області, вул. Грабчака, 2), про встановлення факту прийняття спадщини, факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку - у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 .

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємиці ОСОБА_2 зі спадкодавицею ОСОБА_3 .

Встановити, що заповіт складений 16.01.2004 ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за №5 на користь ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 2,55 га, розташовану на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В.Лизенко