Справа № 489/1034/20
Номер провадження 2-з/489/79/20
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Шенкевич К. С.,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника третьої особи виконавчого комітету Миколаївської міської ради Запорожець Г. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки квартири,

встановив

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частки квартири.

В грудні 2020 року ОСОБА_1 направила до суду заяву про забезпечення зустрічного позову № 489/1034/20 щодо визнання недійсним договору дарування укладеного 23.03.2018 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно дарування 1/3 частки квартири шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно: 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено такі обставини.

02.03.2020 ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про вселення, посилаючись на те, що він є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , а відповідач чинить перешкоди у користуванні власністю.

До суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2020 вказані цивільні справи об`єднані в одне провадження.

Частина 2 статті 149 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2020, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві приватної власності належить по 1/6 частка у квартирі АДРЕСА_1 .

Враховуючи позицію Пленуму Верховного суду України, висловлену в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд вважає накладення арешту достатнім і співмірним способом забезпечення позову, тому заяву в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не є відповідачем у справі, то в частині накладення арешту на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частка квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду мотивовану заяву про їх скасування, яка розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В. В. Кокорєв