ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2020 року м. Кропивницький

справа № 401/203/19

провадження № 22-ц/4809/65/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Чирочка Наталія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Міщенко Андрій Миколайович,

третя особа - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Міщенка Андрія Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2019 року у складі головуючого судді Волошиної Н. Л.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

28.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 228-230 т.1), просила поділити спільне майно подружжя, що є об`єктом спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на будівельні матеріали, які в сукупності складають самовільну будову на території Садового товариства «Дніпро - 2» ЗАТ Об`єднання «Дніпроенергобудпром» Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 352586900:02:000:7308.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2003 року по 25 грудня 2013 року. За час шлюбу вони набули у власність спільне майно: квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, та збудували дачний будинок на території Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Після розірвання шлюбу між ними існувала домовленість про користування спільним майном, за якою позивач користувалась квартирою та автомобілем, а відповідач - земельною ділянкою та дачним будинком. Однак останнім часом між ними виник спір щодо права власності на зазначене майно, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Оскільки квартира є фактичним і зареєстрованим місцем проживання позивача та трьох її дітей, вона просила квартиру і автомобіль залишити їй, а відповідачеві виділити будівельні матеріали, які у своїй сукупності складають самовільну будову - дачний будинок, бо він перебуває у його одноосібному користуванні.

04.03.2019 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частину квартири у власності ОСОБА_3 (а.с. 98-99 т.1).

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що спірна квартира придбана за рахунок кредитних коштів, отриманих за кредитним договором в ПАТ «Банк Аваль», за яким ОСОБА_1 є позичальником, а він - поручителем. Після розірвання шлюбу і до січня 2018 року він безперешкодно користувався квартирою і брав участь у погашенні кредиту, а потім ОСОБА_1 стала чинити йому перешкоди у користуванні цим житлом.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2019 року позов задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

-визнано за ОСОБА_1 право власності квартиру АДРЕСА_1 ;

-визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

-визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

-визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на будівельні матеріали, які в сукупності складають самовільну будову на території Садового товариства «Дніпро - 2» ЗАТ Об`єднання «Дніпроенергобудпром» Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки 352586900:02:000:7308.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимоги ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.114-115 т.2).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_2 адвокат Міщенко А. М. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаного судового рішення в частиніподілу квартири АДРЕСА_1 , просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частку цієї квартири у власності ОСОБА_1 .

Не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що незавершений будівництвом житловий будинок на території Садового товариства «Дніпро - 2» ЗАТ Об`єднання «Дніпроенергобудпром» є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зведений під час шлюбу й підлягає поділу, оскільки доказів придбання будівельних матеріалів під час шлюбу, розміру витрачених сум і даних про джерело придбання позивачем не надано, не зазначено дійсну вартість будівельних матеріалів та їхню кількість.

Посилаючись на долучені до апеляційної скарги докази, просить врахувати, що земельна ділянка відведена в натурі з послідуючим присвоєнням їй кадастрового номеру та державною реєстрацією права власності 02.11.2015 року, а реєстрація права власності відбулася 09.02.2016 року після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в 2015 році та після відведення землі в натурі, тобто після розірвання шлюбу. Будівництво садового будинку проводилось ним за власні кошти у період 2015-2016 років і його вартість за висновком спеціаліста складає 55276 грн.

Із залишенням всієї квартири у власності ОСОБА_1 відповідач не погоджується, тому що це порушує його право на житло і спілкування з дітьми.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник позивача адвокат Чирочка Н.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача та її представника адвоката Чирочки Н. В., які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25.01.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.12.2013 року розірвано (а.с.10 т.1).

Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.11-12 т.1), які після розірвання шлюбу постійно проживають з ОСОБА_1 , що підтверджується копією рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2019 року (а.с.148-149 т.1).

У період шлюбу сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку оформлене і зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2007 року, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів (а.с. 14, 15 т. 1).

Вказана квартира перебуває в заставі АТ «Райффайзен Банк Аваль», в забезпечення виконання фінансових зобов`язань ОСОБА_1 по кредитному договору від 26.01.2007 року, поручителем за яким є ОСОБА_2 (а.с.16-23, 106-107 т.1).

Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна від 22.10.2018 року вартість квартири становить 200813 грн (а.с.24-37 т.1).

Також у цей період сторонами був придбаний автомобіль DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору фінансового лізингу від 13.10.2011 року ( а.с.47 т.1).

Відповідно до копії звіту №07/10 про оцінку транспортного засобу від 23.10.2018 року ринкова вартість автомобіля складає 66870,00 грн (а.с.48-56 т.1).

Згідно розпорядження Світловодської районної державної адміністрації від 30 грудня 2011 року за № 1151-р ОСОБА_2 безоплатно передано у власність, як члену садівницького товариства «Дніпро - 2» ЗАТ «Об`єднання «Дніпроенергобудпром», розташованого на території Павлівської сільської ради, земельну ділянку площею 0, 1200 га для ведення садівництва (а.с.59-61 т.1).

Право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 352586900:02:000:7308 зареєстроване 24.02.2016 року (а.с.62-63 т.1).

Відповідно до інформації, наданої Світловодською РДА від 12.03.2019 року, за інформацією ГУ Держгеокадастру у Світловодеькому районі Кіровоградській області зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7308 відведена без існуючих об`єктів нерухомого майна, склад угідь - багаторічні насадження. Будівельний паспорт забудови земельної ділянки відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства районної державної адміністрації не видавався (а.с.128 т.1).

На вказаній земельній ділянці знаходиться двоповерховий дачний будинок, на час розірвання шлюбу збудований без відповідних дозвільних документів на будівництво, який не прийнятий в експлуатацію і відповідно до ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом, сукупну вартість будівельних матеріалів, використаних при його будівництві, позивачем визначено у розмірі 200000 грн.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.

Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Встановлено та не заперечувалося відповідачем, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль DAWOO MATIZ, 2011 року випуску, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи наявні на час розгляду справи письмові докази і пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що на території Садового товариства «Дніпро - 2» ЗАТ Об`єднання «Дніпроенергобудпром» сторонами на час припинення шлюбних відносин за рахунок спільних коштів був збудований дачний будинок на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, тому в силу дії ч. 1 ст. 376 ЦК України цей будинок є самочинним будівництвом. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Суд зазначив, що вказана будівля не має статусу нерухомого майна, проте як сукупність будівельних матеріалів є матеріальним об`єктом, що має цінність і може бути віднесений до спільного сумісного майна подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплене у ч. 1 ст. 69 СК України.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд першої інстанції врахував, що позивач визначила дійсну вартість майна, віднесеного до спільного сумісного: квартира АДРЕСА_1 - 200 813 грн. 00 коп. (а.с.24-25 т.1); автомобіль DAWOO MATIZ, 2011 року випуску - 66 870 грн. 00 коп. (а.с.48-53 т.1); будівельні матеріали, які в сукупності складають самовільну будову на території Садового товариства «Дніпро - 2» - 200 000грн. 00 коп., виходячи з сукупної вартості будівельних матеріалів, використаних при будівництві.

Відповідачем не надано достатніх належних і допустимих доказів на спросування доводів і обставин, на які посилалась позивач, не підтверджено доказами належність спірного майна йому особисто , вартість вказаного майна, не доведені обставини, що дають підстави для виключення будівельних матеріалів, що складають самочинне будівництво дачного (садового) будинку, з обсягу об`єктів спільного майна подружжя.

При поділі спільного сумісного майна суд враховував принцип рівності часток подружжя, усталений порядок фактичного користування майном, зокрема те, що позивач з трьома дітьми постійно проживають і зареєстровані в спірній квартирі (а.с.13 т.1), а відповідач має інше зареєстроване місце проживання та фактично володіє дачним будинком, який збудований без відповідних дозвільних документів, на належній ОСОБА_2 на праві власності земельній ділянці, не прийнятий в експлуатацію, тому вважається самочинним будівництвом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і наданим ними до суду доказам, не порушено норми процесуального права.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що суд необґрунтовано виходив з презумпції рівності часток подружжя, не враховуючи джерела походження коштів, за які придбавалося цінне рухоме та нерухоме майно, оскільки судом у цій частині належним чином досліджено зібрані у справі докази, а результат указаної процесуальної дії викладено у мотивувальній частині судоого рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів у справі, обгрунтовуються доказами щодо вартості будівельних матеріалів, понесення відповідачем витрат на їх придбання у 2016 році, відсутності будівництва на час приватизації земельної ділянки після припинення шлюбу в 2015 році (а.с. 88-100 т. 2), які не були надані до суду першої інстанції без поважних причин, тому не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, ОСОБА_2 та його представник адвокат Міщенко А. М. не надали доказів неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від них.

Крім того, враховуються межі оскарження рішення суду першої інстанції, що зазначені в апеляційній скарзі і стосуються лише правильності поділу спірної квартири.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Міщенка Андрія Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. А. Кіселик