Справа №336/8103/19,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши поза межами судового засідання, без повідомлення (виклику) учасників справи заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник засобами поштового зв`язку звернувся із вказаною заявою, в обґрунтування зазначає, що при поданні позову ним сплачено судовий збір у сумі 768,40 гривень на помилкові реквізити, у зв`язку із чим просить задовольнити її.

Розглянувши заяву, суддею встановлено, що вона не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюються законом.

Так, ч.1, 5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-ІV від 08.07.2011, передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно з вимогами ст. 9 вказаного закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що сплата судового збору на помилкові реквізити стала однією з підстав для постановлення ухвали суду від 08.01.2020 про залишення позовної заяви без руху.

Дійсно, до позовної заяви позивачем додано оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 768,40 гривень, із призначенням платежу «судовий збір». Проте, у квитанції не міститься назви судової установи, за подання позовної заяви до якої здійснено перерахування вказаної суми. Реквізити, що містяться у платіжному документі, не відповідають реквізитам, на які мав перераховуватись відповідний судовий збір, навіть, до зміни розрахункових рахунків.

Відповідно, законодавчо встановлених підстав, викладених вище, для повернення судового збору позивачу судом також не встановлено.

Слід зауважити, що Наказом міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, який зареєстровано в МЮУ 25.09.2013 за № 1650/24182 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Так, згідно з вказаним порядком, а саме, п. 3, 5 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З вказаних підстав у задоволенні заяви необхідно відмовити, оскільки повернення помилково зарахованого судового збору не віднесено до компетенції суду.

Керуючись ст. 133, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Оригінал платіжного документу (квитанції від 19.12.2019) надіслати позивачу, до матеріалів справи долучити копію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін