Справа № 388/1079/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
21.01.2020 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Лінська Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 22.10.1991 року, зареєстрованого за № 1538 він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивача. З 2004 року зареєстрований у вказаному будинку, але фактично ніколи не проживав за вказаною адресою, що підтверджується копією довідки голови вуличного комітету посвідченою секретарем Долинської міської ради від 07.08.2019 року.
В добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з місця реєстрації проживання. На даний час у позивача відсутня інформація стосовно місця проживання відповідача. Дана ситуація чинить перешкоди позивачам у користуванні та розпорядженні своїм майном, що змусило його звернутися до суду з даним позовом.
В зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
В судовому засіданні сторона позивача заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, на адресу його місця реєстрації направлявся лист рекомендованою кореспонденцією про виклик до суду. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надсилав.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та існуванням умов передбачених ст.. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Копією договору купівлі - продажу житлового будинку від 22.10.1991 року, зареєстрованого за № 1538 підтверджується право власності на будинок за позивачем (а.с. 3-4).
Із копії реєстраційного посвідчення підтверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на праві приватної власності за гр.. ОСОБА_1 (а.с.5).
Копією довідки засвідченою секретарем Долинської міської ради від 07.08.2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований але з червня 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 не проживає (а.с.9).
Із копії довідки № 6487 від 07.08.2019р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 крім позивача зареєстровані його дружина - ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 (а..с. 8)
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно приписів ст. 15 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина перша статті 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.1, 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для: собистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи вище викладене встановлено, що будинок за АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_2 у зазначеному будинку зареєстрований, але з 2004 року у в ньому не проживає, дане унеможливлює позивача у здійсненні будь-яких дій щодо користування та розпорядження своїм майном. З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст 12, 13, 258, 259, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов