ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/1157/19
Провадження № 22-ц/4820/194/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 679/1157/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року (суддя Базарник Б.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що вона та відповідач є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою денної форми навчання факультету лінгвістики Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені І. Сікорського».

Вказувала, що відповідач на утримання дочки добровільно матеріальної допомоги не надає, та сплачував аліменти лише до досягнення донькою повноліття на підставі рішення місцевого суду.

Позивач посилається на те, що вона не може самостійно утримувати дочку, оскільки має ще неповнолітнього сина та офіційно не працевлаштована. Зазначає, що дочка ОСОБА_3 навчається на контрактній формі, тому вона сплачує вартість освітньої послуги у Національному технічному університеті України «КПІ» близько 28000 грн. в рік, і крім того, дочці потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо.

У зв`язку з викладеним вище, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітної плати (доходу), щомісячно на утримання дочки, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою 23-річного віку або до закінчення навчання.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.08.2019 до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не надано належної оцінки доказам поданим позивачем, а саме обґрунтування зазначеного розміру аліментів та обрахунку витрат, які фактично вона витратила за півтора місяці навчання доньки. Зазначає, що судом не було взято до уваги, що сторони у справі перебувають в рівних умовах, оскільки крім спільної доньки мають ще дітей, яких утримують матеріально, проте відповідач на відміну від позивача офіційно працевлаштований. На думку апелянта, належних доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному розмірі до суду надано не було. Крім того, як зазначає апелянт, суд в оскаржуваному рішенні неправильно визначив особу, на користь якої мають стягуватись аліменти.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року без змін.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 є студенткою факультету лінгвістики КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання (а.с. 3).

Згідно із копією договору про надання освітніх послуг № 78/2018/ФЛ від 20.08.2018, укладеного між Національним технічних університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та ОСОБА_1 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить: 111 600 грн., а вартість першого року навчання складає: 27900 грн. (а.с. 4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 21.08.2012, ОСОБА_2 є також батьком і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 24).

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 15 серпня 2012 року рішення Рівненського міського суду від 12 липня 2012 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини заробітку (доходу) до 1/5 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно (а.с. 25).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що ОСОБА_3 досягнула повноліття, продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, та задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача аліменти на користь дочки у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу дочці саме у такому розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам дочки.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом усіх доказів по справі, оскільки відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неправильне визначення судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення особи, на користь якої стягнуто аліменти, є безпідставними, оскільки з позовом до суду першої інстанції звернулась матір ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , а тому, враховуючи зміст позовних вимог, викладених в позовній заяві, та на підставі частини третьої статті 199 СК України, частини першої статті 13 ЦПК України, суд першої інстанції підставно стягнув аліменти саме на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай