КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2066/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року у складі судді Шевченко Т.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради та Ічнянської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

за зустрічним позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Київської міської ради (надалі - КМР) та Ічнянської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Зазначала, що АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказану спадщину фактично прийняли, оскільки на момент смерті сина були зареєстровані разом з ним в квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Спадкоємцем за законом після його смерті є його дружина ОСОБА_3 , яка звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на кошти у Київській регіональній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» у відділенні поштового зв`язку № 39 м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Єдиною її спадкоємицею була ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті своєї матері проживала та була реєстрована в даній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири.

Позивач зазначала, що вона з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були на її утриманні, вона підтримувала їх за життя, після смерті займалась їх похованням. Позивач вважає себе єдиною спадкоємицею, у зв`язку з чим звернулася з відповідними заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , до Другої київської державної нотаріальної контори. Також позивач звернулася із заявами про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. Постановою від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, яка є спадковим майном.

У заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що до спадкового майна також входить житловий будинок АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданим Ічнянською державною нотаріальною конторою 29 липня 1977 року.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив:

1) встановити факт, що має юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів 13 грудня 1994 року ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

2) встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , починаючи з травня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_4;

3) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку представлення за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

5) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

6) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

7) визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У грудні 2018 року Київська міська рада звернулася у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою.

Посилаючись на те, що АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які померли, а спадщина після їх смерті ніким не була прийнята та після смерті спадкодавців минуло більше одного року, позивач за зустрічним позовом просив визнати вищевказану квартиру відумерлою спадщиною.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 28 жовтня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов Київської міської ради задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 55,8 кв. метрів, загальною площею 82, 5 кв. метрів, відумерлою спадщиною.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, відсутність ухвали суду про прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з первісним позовом, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що скаржник залишилася єдиною спадкоємицею спадкового майна за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інших спадкоємців, які б претендували на спадщину - не має. Крім того, скаржник зверталася до Другої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , проте отримати свідоцтво про право на спадщину після померлих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не вважається можливим, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру та відсутністю прямої лінії рідства з померлими.

Посилаючись на те, що встановлення фактів, що мають юридичне значення, потрібні позивачу для реалізації права спадкоємця, а територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради не має процесуального права оспорювати зустрічним позовом права спадкоємця, бо заповіту на ім`я територіальної громади складено не було, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник позивача Дерев`янко І.О. просила апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Слюсар Т.А., пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року.

Житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 липня 1977 року, виданого Ічнянською державною нотаріальною конторою 29.07.1977 року (а.с.46).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджується записом акту про смерть від 18 жовтня 1995 року (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 з 06 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданим 06 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м. Києва (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 09 листопада 2010 року відділом реєстрації смерті у м. Києві. (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого 29 червня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.12).

06 серпня 2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_10 була заведена спадкова справа № 551/2014 щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.137)

Листом від 06 серпня 2014 року ОСОБА_1 повідомлено про необхідність, зокрема надання оригіналів документів, які підтверджують місце відкриття спадщини, документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини, родинні стосунки з померлим та документів на майно, яке успадковується (а.с.142)

22.02.2014 року Другою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 126/2011 щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.151)

02 червня 2011 року Другою київською державною нотаріальною конторою було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом щодо вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в Київській регіональній дирекції АТ «Райффайен Банк Аваль» у відділенні поштового зв`язку № 39 м. Києва на рахунку № 70002807 (а.с.186)

Постановами від 12 жовтня 2018 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скульської Т.А. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради народних депутатів 13 грудня 1994 року, що підтверджує право власності померлих на їх частки квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , та відсутністю документів, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім`єю із померлими не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.20, 21)

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд виходив з того, що, позивачем не надано доказів факту проживання однією сім`єю із спадкодавцями.

З такими висновками районного суду колегія суддів погоджується й вважає їх законними й обґрунтованими, такими, що узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів, з наступних підстав.

Як убачається з паспорту НОМЕР_1 , виданого 27 липня 2004 року Солом`янським РУГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . А отже, вказана квартира і є місцем її постійного проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Згідно пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних стосунках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження даних обставин та апелянтом не доведено факт проживання однією сім`єю із спадкодавцями, тому підстав для визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутні.

Позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно носять похідний характер від основних вимог ОСОБА_11 - про встановлення факту проживання однією сім`єю, тому суд першої інстанції також правомірно відмовив у їх задоволенні. Колегія суддів звертає увагу й на ту обставину, що до справи не долучено правовстановлюючого документу, факт належності якого просить встановити позивач.

Задовольняючи зустрічний позов Київської міської ради про визнання спадщини відмерлою, районний суд виходив з відсутності доказів прийняття в установленому законом порядку спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті спадкодавців.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах матеріального права, з огляду на наступне.

Згідно статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень статті 278 ЦПК України, суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Як убачається з матеріалів справи, нерухомим майном, що складає спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 є квартира АДРЕСА_1 , яка належала покійним на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів 13 грудня 1994 року на підставі розпорядження органу приватизації про передачу зазначеної квартири покійним у приватну власність (а.с.82, 85-87 т.2).

Встановлено, що майно, яке згідно вимог зустрічного позову залишилося на території м. Києва після смерті померлих: ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 в установленому законом порядку, з отриманням відповідного документу, ніким не успадковано.

Відповідно до листа від 18 квітня 2018 року № 100-6089 Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що за інформацією, яка міститися в електронному Реєстрі територіальної громади м. Києва, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає (а.с.83).

Враховуючи вищезазначене, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ніким не була прийнята та після їх смерті минуло більше одного року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування передбачених законом підстав для визнання спадщини, що відкрилася після смерті зазначених спадкодавців у вигляді квартири АДРЕСА_1 , відумерлою.

Твердженні апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, безпідставні.

Районний суд з достатньою повнотою з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну правову оцінку й ухвали законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до висловлення незгоди із прийнятим судовим рішенням, без зазначення належних правових підстав до його скасування. Після смерті чоловіка у квітні 1999 року позивач не претендувала на спадкове майно, яке залишилося після його смерті.

Не доведено матеріалами справи й факт проживання позивача з покійними однією сім`єю в період з травня 1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Доказів на підтвердження указаних обставин до справи не долучено.

Колегія суддів визнає такими, що не дають підстав до скасування судового рішення твердження апеляційної скарги про порушення судом процесуальних прав, остільки у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суду, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Ті порушення, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, не призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: