Ухвала

11 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 760/7455/17-ц

провадження № 61-3252ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Черняк Ю. В.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» про визнання заяви та наказів неправомірними, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року касаційну

скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року залишено без змін (провадження

№ 61-508св19).

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду із заявою,

яку у подальшому доповнювала, про переглядрішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у вказаній вище справі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року залишено без змін.

19 лютого 2020 року, згідно відбитку штампу «Прийом громадян»,

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Солом`янського районного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2020 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги,

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» про визнання заяви та наказів неправомірними, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 ЦПК України.

У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2020 року та постанови Верховного Суду від 30 травня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 28 лютого

2020 року відмовлено.

01 грудня 2020 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду клопотання про роз`яснення ухвали Верховного Судувід 28 лютого 2020 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснені можуть бути лише ті рішення, які підлягають виконанню

у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті

з процесуальних питань, які вказують на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено,

що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Враховуючи наведене, а також те, що ухвала Верховного Суду від 28 лютого 2020 року набрала законної сили та не підлягає примусовому виконанню, вказана ухвала відповідно до правил статті 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної наукової установи «Інститут модернізації змісту освіти» про визнання заяви та наказів неправомірними, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю. В. Черняк