Справа № 571/1471/19
Провадження № 2/571/157/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Колодич Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Козак А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Томашгородський щебеневий завод» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Томашгородський щебеневий завод», в якому просить визнати причину звільнення позивача незаконною і поновити його на роботі; стягнути з відповідача ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 липня 2019 року наказом № 60-к був прийнятий на роботу в ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» на посаду начальника дробильно - сортувального цеху. 08 серпня 2019 року наказом № 73-к його звільнено на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі нібито в нетверезому стані. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки 08 серпня 2019 року перебував на робочому місці і не вживав ніяких алкогольних напоїв. В той день до позивача на його робоче місце, його безпосереднім начальником ОСОБА_3 , приблизно о 10.30 годині були викликані працівники підприємства, а саме: заступник директора по виробництву ОСОБА_4., заступник директора з охорони праці ОСОБА_5. та інженер з якості ОСОБА_6 , які склали акт про його перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, посилаючись при цьому, що у нього з ротової порожнини був запах алкоголю, нерозбірлива мова, агресивна поведінка, нетвереза хода, змінений колір обличчя, хоча на підприємстві є медичний працівник, пройти у нього огляд на стан сп`яніння вони позивачу не запропонували. Ознйомитися з актом позивачу не дозволили, копію видати відмовилися. 08 серпня 2019 року позивачу сказали, що він звільнений за появу на роботі в нетверезому стані. Трудову книжку позивач отримав 09 серпня 2019 року. Зазначає, що в колективі склалася така обстановка, що всі співробітники знаходяться в непрямій залежності від свого начальника і боячись втратити роботу, могли дати необхідні для його звільнення пояснення.

Вважає, що керівництво ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» не мало законних підстав для звільнення позивача, висновок про його нетверезий стан був зроблений без будь-яких на те підстав, огляд було проведено з порушенням норм та правил. В результаті даних порушень позивач втратив роботу.

Незаконним звільненням йому було завдано моральну шкоду, так як він хвилювався, як він тепер буде жити, що не зможе утримувати сім`ю. Після звільнення різко погіршився матеріальний стан його сім`ї, так як він є годувальником, це відбилося на його душевному стані, від чого він став дратівливим і нервовим. Його життєві зв`язки були порушені і він був змушений витрачати додаткові зусилля, щоб якось організувати своє життя. Крім того, від отриманих хвилювань в зв`язку із звільненням позивач вимушений був звернутися в лікарню та на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні.

Просить визнати причину його звільнення незаконною і поновити на роботі на колишній посаді в ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод». Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн..

Відповідно відзиву ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач ОСОБА_1 наказом № 73-к від 08 серпня 2019 року був звільнений роботодавцем з роботи за перебування на роботі в нетверезому стані у відповідності до п. 7 ст. 40 КЗпП України, про що повідомлено позивача і зроблено відповідний запис у трудову книжку позивача. Вчинення позивачем даного дисциплінарного проступку та правомірність проведеного звільнення з роботи підтверджується складеними на підприємстві актами, а також доповідними записками відповідних працівників. Вважають, що позивача правомірно було звільнено з роботи за появу на роботі в стані алкогольного сп`яніння, при цьому відповідачем дотримано процедуру звільнення, передбачену трудовим законодавством України.

Позивач з`явився на роботі в нетверезому стані 08 серпня 2019 року о 10.30 год., тобто під час робочого дня. Тривалість робочого дня (початок 9.00 год., закінчення 18.00 год.) визначено Правилами внутрішнього трудового розпорядку, про що працівники підприємства ознайомлюються під розпис при прийнятті на роботу у відповідному журналі, розпочатого з 03.01.2017 року. Позивач у такому журналі розписався 10.07.2019 р. під порядковим номером № 102, тобто в день коли був виданий наказ № 60-к від 10.07.2019р. про прийняття його на роботу.

Зазначають, що факт появи на роботі у нетверезому стані може встановлюватись не лише спеціальним обстеженням з використанням відповідних технічних засобів, а й будь-якими іншими доказами, допустимими з точки зору цивільно-процесуального законодавства і такими, що стосуються справи. У свою чергу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння позивач відмовився, що також підтверджено актом від 08.08.2019 р..

У сільській місцевості при значній віддаленості від лікувальних установ, що мають в штаті лікарів, за спеціальним рішенням місцевих органів охорони здоров`я, як виняток, допускається проведення медичного огляду фельдшерами, які працюють на фельдшерсько-акушерських пунктах, які пройшли спеціальну підготовку. Таким чином, проведення медогляду позивача медичним працівником підприємства як стверджує позивач у позовній заяві, не відповідає вимогам щодо проведення таких медоглядів. Водночас примусити людину пройти медичний огляд у працівників відповідача немає відповідних повноважень і суперечитиме вимогам чинного законодавства України. За вказаних обставин вважають проведене звільнення позивача з роботи на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані законним, а тому позовні вимоги щодо поновлення на роботі, а також стягнення заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 5000 грн., позивач не навів конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких він зазнав, характер немайнових втрат, не обґрунтував тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо, та не надав з цього приводу жодних доказів.

Виходячи з вищевикладеного, Приватне акціонерне товариство «Томашгородський щебеневий завод» просить відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник позивача ОСОБА_2 доповнив, що 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України. Трудову книжку йому видано 10 серпня 2019 року. Звільнення проведено без згоди профспілкового комітету.

Також позивач зазначив, що він не є членом профспілкового комітету, пояснення в нього не відбирали та не пропонували пройти освідчення,силоміць виставили за територію підприємства. Стверджує, що був тверезий.

Представник відповідача ПрАТ «Томашгородського щебеневого заводу» Козак А.Ю. заперечив щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та зазначив, що позивач правомірно звільнений з посади начальника дробильно-сортувального цеху ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Посада, яку обіймав позивач є відповідальною, так як він очолював підрозділ з 27 чоловік . Перебування позивача на роботі в нетверезому стані зафіксовано у встановленому порядку, примусити проїхати до медичного закладу не могли. Крім того, на підприємстві взагалі відсутній профспілковий комітет.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що у ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» обіймає посаду заступника директора по виробництву. В той день, він спілкувався з директором, коли підійшла інженер з якості ОСОБА_6 та повідомила, що у лабораторії якості зірваний замок та шум. Директор викликав заступника з охорони праці та відразу направились до лабораторії, де за столом виявили позивача з двома його підлеглими працівниками. Стіл був накритий, на столі стояла надпита пляшка з горілкою та пивом. У руках позивач тримав стакан з горілкою, від нього було чути запах алкоголю. Після цього, ОСОБА_1 взяв один із стаканів та запропонував директору випити з ними. Після цього, почали вимагати у нього пояснення щодо появи на роботі у нетверезому стані та пропонувати проїхати в лікарню на освідчення, але ОСОБА_1 відмовився, почав поводитись неадекватно та агресивно. Оскільки дати пояснення та проїхати на освідчення позивач відмовився, склали відповідні документи, його відсторонили від роботи та було прийнято рішення про звільнення.

Свідок ОСОБА_5 , заступник директора з охорони праці, дав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_7 та доповнив, що на підприємстві немає профспілкового органу.

Свідок ОСОБА_6 , інженер з якості, підтвердила показання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та зазначила, що профспілкового органу на підприємстві немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. №9 роз`яснено, що вирішуючи справи про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння у будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену загальну тривалість вважається робочим.

Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 цього ж Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що з 11.07.2019 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» на посаду начальника дробильно-сортувального цеху з випробувальним терміном три місяці з оплатою праці згідно штатного розпису, що підтверджується копією наказу №16-к від 10.07.2019 року (а.с.9).

Згідно п.11 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Наказом ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» №73-к від 08 серпня 2019 року, за перебування на роботі в нетверезому стані начальника дробильно-сортувального цеху ОСОБА_1 звільнено з роботи 08 серпня 2019 року (а.с.10).

Вчинення позивачем даного дисциплінарного проступку підтверджується документально.

Згідно доповідної записки від 08.08.2019 року інженер з якості ОСОБА_6 повідомила директора ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» Бунечка В.В. про те, що 08.08.2019 року о 10 год.15 хв. в приміщенні лабораторії вирваний замок і чути гомін та просила прийняти міри (а.с. 30).

Відповідно акту від 08.08.2019 року комісією ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» складено даний акт про те, що 08.08.2019 року о 10 год. 30 хв. в лабораторії якості щебеню був виявлений начальник дробильно-сортувального цеху ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Признаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, нетвереза хода, нерозбірлива мова, агресивна поведінка, змінений колір шкірного покриву обличчя. Начальник цеху був відсторонений від роботи і відправлений додому. А також зазначено, що 07 серпня ОСОБА_1 на роботі знаходився в стані алкогольного сп`яніння, був відсторонений від роботи і відправлений додому (а.с. 31).

Актами від 08.08.2019 року комісією ПрАТ «Томашгородський щебеневий завод» зафіксовано відмову начальника дробильно-сортувального цеху ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням підприємства у супроводі заступника директора з охорони праці ОСОБА_5 та надати письмові пояснення, щодо своєї появи на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 32,33).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

З наведеній у цій нормі підстави можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Звільнення за появу на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння застосовується до працівника незалежно від того, чи притягався він раніше до дисциплінарної відповідальності та чи вживались до нього заходи громадського стягнення. Власник або уповноважений ним орган вправі звільнити працівника за цією підставою і при одноразовому порушенні трудової дисципліни, дотримуючись при цьому порядку і строків накладення дисциплінарних стягнень.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що при звільненні позивача з роботи відповідачем дотримано процедуру звільнення, передбачену трудовим законодавством. Директором підприємства, перед вирішенням питання про звільнення ОСОБА_1 було запропоновано дати письмові пояснення, на що позивач відмовився, враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку ОСОБА_1 , а також враховано попередню роботу позивача, де він мав дисциплінарні стягнення у вигляді догани за аналогічні дисциплінарні проступки, а саме: перебування на роботі в нетверезому стані, що підтверджується наказами №22 від 17.03.2015 р., №78 від 05.11.2015 р. та №27 від 01.04.2016 р.. Дані накази підписані ОСОБА_1 (а.с.34-36).

Крім того, представник позивача зазначив, що при прийнятті на роботу ОСОБА_1 був ознайомлений із правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, умовами праці підприємства, про що в журналі від 03.01.2017 року ОСОБА_1 начальник дробарного цеху 10.07.2019 року під порядковим №102 розписався (а.с. 39-40).

Не заслуговує на увагу суду твердження позивача на те, що висновок про його нетверезий стан був зроблений без всяких на те підстав, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти таке обстеження як того вимагає інструкція про порядок медичного огляду на стан сп`яніння, що підтверджується складеними актами про відмову та поясненнями свідків, які дані в судовому засіданні.

Крім того, посилання представника позивача на відсутність згоди профспілкового комітету, як на підставу незаконного звільнення позивача з роботи, не приймається судом, оскільки у судовому засідання позивач зазначив, що не є членом профспілкового комітету, а такий орган на підприємстві відсутній.

Оскільки звільнення позивача було здійснено на підставі та у відповідності до вимог трудового законодавства, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.264,265 ЦПК україни, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Томашгородський щебеневий завод» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Томашгородський щебеневий завод», місцезнаходження: смт.Томашгород, вул.Поліська, 7, Рокитнівського району Рівненської області, код ЄДРПОУ - 01003414.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення виготовлено 22.01.2020 року