КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 357/3115/20 Головуючий у 1 інстанції: Ярмола О.Я.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Желепи О.В.,

при секретарі: Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, третя особа: Державне підприємство «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Народна позика», ОСОБА_2 , про оскарження припинення електронних торгів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 19.02.2020 року у виконавчому провадженні №59304875. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 03.12.2019 року ним було сплачено гарантійний внесок у розмірі 73335 грн. 50 коп. за участь у електронних торгах, які організовані ДП «Сетам», по лоту №386782, а саме: іпотека квартири АДРЕСА_1 .

Вказував, що 19 лютого 2020 року за результатами торгів його було визнано переможцем, на підставі чого був підписаний протокол проведення електронних торгів. А 20.02.2020 року торги припинено на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Трофименка Михайла Михайловича. Припинення торгів порушує його право на придбання нерухомого майна на підставі протоколу проведення електронних торгів №466541 від 19.02.2020 року. Позивач вказував, що надання протоколу проведення прилюдних торгів їх організатором та отримання його підписаним, переможцем торгів є укладенням договору купівлі-продажу.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року провадження у справі закрито з тих підстав, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга обґрунтована тим, що набуття за результатами електронних торгів є різновидом договору купівлі-продажу, власником такого майна є боржник, продавцями-державний виконавець та організатор торгів, а покупцем-переможець електронних торгів. Тому, спір у правовідносинах щодо набуття речових прав на реалізоване на електронних торгах майно за своїм характером є приватно-правовим, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень, та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Треті особи ТОВ ФК «Народна позика» та ОСОБА_2 подали до суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з положень ст.447 ГПК України, ч.1 ст.287 КАС України та позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №823/359/18, та вважав, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено судом першої інстанції, відповідно до ст.55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За ст.1, 2 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Згідно з вимогами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа та якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч.1 ст.2 КАС України).

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця про оскарження припинення електронних торгів, а саме, постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2020 року у межах ВП № 59304875 з примусового виконання виконавчого листа №357/2127/18, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 26.04.2019 року про звернення стягнення на майно ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ Фінансова компанія «Народна позика».

Таким чином, позивач у даній справі, який не є стороною вказаного виконавчого провадження, оскаржує постанову приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження, винесену в межах стягнення коштів, шляхом звернення стягнення, з ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія «Народна позика».

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, врегульовано положеннями розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Частиною першою статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд вірно з врахуванням того, що оскільки ОСОБА_1 не є стороною ВП №59304875, тому не наділений процесуальним правом щодо оскарження постанови приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 19.02.2020 року в порядку статті 447 ЦПК України.

При цьому, згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням наведених положень статті 447 ГПК України та частини першої статті 287 КАС України суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Саме таку правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №823/359/18.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 звернувся лише з однією вимогою і не є стороною виконавчого провадження, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість розгляду в порядку цивільного судочинства справи щодо оскарження припинення електронних торгів, з вимогою про скасування постанови про закінчення ВП, та виходячи з положень ст.19 КАС України, вірно вважав, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так як подана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: