РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/4521/18

Провадження № 2/643/242/20

20.01.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання - Полковник Г.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому, після зменшення позовних вимог, просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 14.12.1984 року до 10.10.2017року вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Під час шлюбу з відповідачем вони за сумісні кошти 25.10.1996 року купили трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2019року було визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.10.1996 року частково недійсним в частині зазначення в договорі покупцем тільки ОСОБА_3 ; переведено на ОСОБА_4 права і обов`язки покупця 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Таким чином до спільного сумісного майна подружжя відноситься 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , а тому вони підлягають поділу між нею та відповідачем.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2018року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2018 року було вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.09.2018 року було зупинено провадження у цивільній справі 643/4521/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя до набрання законної сили рішенням суду по справі №643/6138/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Дванадцята ХДНК про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , визнання права власності на частину нерухомого майна.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 31.07.2019 року було поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.12.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.12.1984 року, який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.10.2017року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.10.2017року /а.с.8,9/.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період шлюбу, 25.10.1996 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_3 придбав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,3 кв.м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державно нотаріальної контори 25.10.1996 року /а.с.12/.

Як вбачається з рішення Московського районного суду м.Харкова від 12.06.2019року, яке набрало законної сили, було визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладено 25.10.1996 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діяла від себе і неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , та ОСОБА_1 , яка діяла за ОСОБА_3 , посвідченого 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою, частково недійсним в частині зазначення в договорі покупцем тільки ОСОБА_3 ; переведено на ОСОБА_4 права і обов`язки покупця 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . аким чином до спільного сумісного майна подружжя відноситься 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з купівлею квартири, в тому числі, за гроші, які належали останньому від продажу частки квартири АДРЕСА_4 .

Оскільки спірна квартира придбана до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, тому вирішуючи спір в цій частині необхідно застосовувати положення КпШС України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, а не СК України, як зазначає позивач у позові.

Згідно зі статтею 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. Аналогічне положення закону закріплено у статті 70 СК України.

Суд виходить з того, що розглядаючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання вказаного майна.

Відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС України спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке є об`єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу). Майно, яке належало одному з подружжя, може бути спільною сумісною власністю за укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним контрактом) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Якщо один із подружжя вклав у придбання спільного майна за рахунок майна, яке належало йому до одруження або одержане ним під час шлюбу в дар, у порядку спадкування, придбане за кошти, що належали йому до шлюбу, або іншого роздільного майна, то ці вкладення (в тому числі вартість майна до визнання його спільною сумісною власністю на підставі статті 25 КпШС України) мають враховуватися при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності (стаття 28 КпШС України).

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Суд, належно оцінивши зібрані докази, повно та всебічно дослідивши обставини, щодо яких виник спір, дійшов висновку, про те, що 2/3 спірної квартири є спільною власністю сторін та згідно з приписами статті 28 КпШС України, а також статті 70 СК України їхні частки є рівними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спірної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2018року підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 / АДРЕСА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Поділити спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 2 666,67грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.05.2018 року, а саме щодо заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2020року.

Суддя - Т.М.Довготько