ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/275/19 Номер провадження 22-ц/814/110/20Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Триголова В.М., Панченка О.О.,

при секретарі Ачкасовій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою виконуючого обов`язки прокурора Полтавської області на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2019 року у справі за позовом виконуючого обов`язки керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди землі, повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 із вищевказаним позовом, у якому заявленій наступні вимоги.

Визнати незаконними та скасувати пункти 3-6 наказів Головного управління Держземагентства (Держгеокадастру) у Полтавській області якими надано ОСОБА_1 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 217,4985 га, для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 30 років, які розташовані за межами населених пунктів Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, а саме:

від 10.12.2014 №5444-сг;

від 10.12.2014 №5445-сг;

від 10.12.2014 №5446-сг;

від 10.12.2014 №5447-сг;

від 10.12.2014 №5448-сг;

від 10.12.2014 №5449-сг;

від 10.12.2014 №5450-сг;

від 10.12.2014 №5451-сг;

від 10.12.2014 №5453-сг;

від 10.12.2014 №5454-сг.

Визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області якими затверджено проекти землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передано в оренду ОСОБА_1 земельні ділянки державної власності загальною площею 87,5275 га, які розташовані за межами населених пунктів Рунівщинської, Новоселівської та Надержинщинської сільських рад Полтавського району Полтавської області для ведення фермерського господарства, а саме:

від 18.07.2016 №5146-сг;

від 18.07.2016 №5149-сг;

від 18.07.2016 №5151-сг;

від 18.07.2016 №5154-сг;

від 18.07.2016 №5156-сг;

від 18.07.2016 №5158-сг.

Визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області якими затверджено проекти землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передано в оренду ОСОБА_1 земельні ділянки державної власності загальною площею 87,5275 га, які розташовані за межами населених пунктів Рунівщинської, Новоселівської та Надержинщинської сільських рад Полтавського району Полтавської області для ведення фермерського господарства, а саме:

від 19.07.2016 №5254-сг;

від 19.07.2016 №5257-сг;

від 19.07.2016 №5259-сг;

від 19.07.2016 №5264-сг;

від 19.07.2016 №5265-сг;

від 19.07.2016 №5266-сг.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №5384-сг від 22.07.2016, яким затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку державної власності площею 27,9924 га, яка розташована за межами населених пунктів Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 7,5396 га (кадастровий номер :00:004:0176), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 9,8590 га (кадастровий номер :00:013:0006), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 4,94 га (кадастровий номер :00:010:0009), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 року щодо земельної ділянки площею 5,6649 га (кадастровий номер :00:010:0011), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 року щодо земельної ділянки площею 5,4725 га (кадастровий номер :00:008:0040), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 55,3207 га (кадастровий номер :00:004:0177), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 40,5863 га (кадастровий номер :00:010:0010), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 31,11 га (кадастровий номер :00:011:0030), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 21,0026 га (кадастровий номер :00:006:0057), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та ОСОБА_1 від 10.12.2014 щодо земельної ділянки площею 36,0029 га (кадастровий номер :00:007:0005), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 30 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 10,0058 га (кадастровий номер :00:017:0026) що розташована за межами населених пунктів на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 року щодо земельної ділянки площею 3,2977 га (кадастровий номер :00:012:0024), що розташована за межами населених пунктів на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 9,3998 га (кадастровий номер :00:006:0018), що розташована за межами населених пунктів на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 27,9924 га (кадастровий номер :00:017:0027), що розташована за межами населених пунктів на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 3,9852 га (кадастровий номер :00:004:0183), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 5,4283 га (кадастровий номер :00:004:0184), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 8,4789 га (кадастровий номер :00:008:0035), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 2,9962 га (кадастровий номер :00:012:0016), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 2,6798 га (кадастровий номер :00:012:0017), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 2,5862 га (кадастровий номер :00:004:0182), що розташована за межами населених пунктів на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 3,6918 га (кадастровий номер :00:007:0306); що розташована за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 4,9 га (кадастровий номер :00:007:0305), що розташована за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 від 30.08.2016 щодо земельної ділянки площею 2,0854 га (кадастровий номер :00:007:0307), що розташована за межами населених пунктів на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області терміном на 7 років.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути до державної власності земельні ділянки:

-площею 10,0058 га (кадастровий номер :00:017:0026);

-площею 3,2977 га (кадастровий номер :00:012:0024);

-площею 9,3998 га (кадастровий номер :00:006:0018);

-площею 27,9924 га (кадастровий номер :00:017:0027);

-площею 3,9852 га (кадастровий номер :00:004:0183);

-площею 5,4283 га (кадастровий номер :00:004:0184);

-площею 8,4789 га (кадастровий номер :00:008:0035);

-площею 2,9962 га (кадастровий номер :00:012:0016);

-площею 2,6798 га (кадастровий номер :00:012:0017);

-площею 2,5862 га (кадастровий номер :00:004:0182);

-площею 3,6918 га (кадастровий номер :00:007:0306);

-площею 4,9000 га (кадастровий номер :00:007:0305);

-площею 2,0854 га (кадастровий номер :00:007:0307);

-площею 55,3207 га (кадастровий номер :00:004:0177);

-площею 7,5396 га (кадастровий номер :00:004:0176);

-площею 5,4725 га (кадастровий номер :00:008:0040);

-площею 9,8590 га (кадастровий номер :00:013:0006);

-площею 31,11 га (кадастровий номер :00:011:0030);

-площею 36,0029 га (кадастровий номер :00:007:0005);

-площею 21,0026 га (кадастровий номер :00:006:0057);

-площею 4,94 га (кадастровий номер :00:010:0009);

-площею 5,6649 га (кадастровий номер :00:010:0011);

-площею 40,5863 га (кадастровий номер :00:010:0010).

Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7, р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЗКПО 02910060, код класифікації видатків бюджету-2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 53 788 грн.

Позовна заява мотивована тим, що земельні ділянки передані із порушенням вимог чинного законодавства, суперечать інтересам держави, однак у органу уповноваженому державою здійснювати функції контролю за використанням земель (Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області) відсутні повноваження щодо звернення до суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.10.2019 позов виконуючого обов`язки керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, повернення земельних ділянок залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована зокрема тим, що у даній справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання чи неналежним чином виконання та взагалі бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, як самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо вжиття заходів із врегулювання спірних орендних відносин, які б на думку прокурора свідчили б про неналежний захист цим органом інтересів держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі виконуючий обов`язки прокурора Полтавської області просить ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.10.2019 у справі № 545/275/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції та стягнути із відповідача на користь прокуратури Полтавської області судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У апеляційній скарзі та у відповіді на відзив виконуючий обов`язки прокурора Полтавської області вважає, що ухвала суду постановлена із дотриманням норм матеріального та просувального права, зокрема, у прокурора були всі підстави для звернення до суду із позовом в інтересах держави, крім того, суд повинен сам перевірити наявність органу уповноваженого на представництво держави.

Доводи відповідачів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить залишити ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24.10 2019 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що ухвала суду постановлена із дотриманням норм процесуального права, у прокурора були відсутні підстави для звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області вказує не те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На думку представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області підстави для звернення прокурора до суду у даному випадку відсутні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Позиція апеляційного суду

Суд першої інстанції вірно вказав, що Верховний Суд наголошує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31.03.2005).

Пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Зазначене вище узгоджується з постановами Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17.

Слід звернути увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц вказано, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема повноважень органів Держгеокадастру, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду конкретизувала висновок Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 7 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17, стосовно необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив таку відсутність, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечував прокурор підставою для звернення виконуючим обов`язки прокурора керівника Полтавської місцевої прокуратури до суду стала відсутність у державного органу повноважень щодо звернення до суду.

Перевіряючи наявність підстав для звернення до суду із цієї підстави колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно пункту а частини першої статті 6 цього Закону до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі належать, в тому числі, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України

від 14.01.2015 р. № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно із підпунктом "а" пункту 25-1 цього положення Держгеокадастр організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно пункту 3 вищевказаного положення завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Підпункт 30 пункту 4 положення про Головне управління Держгеокадастру в області, передбачає, що відповідно до покладених на нього завдань, цей орган здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі, зокрема: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

Відтак, чинним законодавством визначено, не тільки державний орган, а структуру державних органів, які здійснюють державний нагляд у частині дотримання земельного законодавства, в тому числі, при укладенні цивільно-правових угод, та не позбавлені права звертатися до суду із позовами, які випливають із діяльності відповідного державного органу.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не позбавлене можливості, за наявності підстав, звернутися до суду як сторона спірних договорів.

Відтак, оцінюючи в сукупності повноваження органів Держгеокадастру та беручи до уваги правовідносини, що виникли по даній справі, колегія суддів приходить до переконання, що чинним законодавством визначено державний орган, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відносно наявності такої підстави, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, то колегія суддів звертає увагу, що прокурор не заявляв цю обставину як підставу для звернення до суду.

Разом з тим, колегія звертає увагу, що при розгляді даної справи не виявлено фактів, які б вказували на те, що уповноважений державний орган не здійснює або неналежним чином здійснює покладені на нього обов`язки.

Отже, перевіривши наявність передбачених чинним законодавством підстав щодо звернення прокурора до суду, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку щодо відсутності у прокурора підстав для звернення до суду в даному випадку та залишення позовної заяви без розгляду, а доводи апеляційної скарги у цій частині не спростовують висновки суду першої інстанції.

Щодо інших доводів прокурора

Щодо посилання на порушення інтересів держави

Посилання в апеляційній скарзі про те, що у даному випадку має місце порушення інтересів держави не дає підстави для задоволення апеляційної скарги.

Так, як уже зазначалося Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31.03.2005).

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

Тобто, крім встановлення факту наявності порушення інтересів держави, мають бути наявні підстави визначені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо посилання на ту обставину, що Головне управління Держгеокадастру є стороною договору, то вказана обставина не виключає, а підтверджує право цього органу на звернення до суду, а із підстав нездійснення або неналежного здійснення своїх повноважень відповідним державним органом прокурор до суду не звертався.

Окрім того, відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України

від 14.01.2015 № 15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333 існує не один орган, а система органів державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства.

Щодо підстав залишення позовної заяви без розгляду

Оскільки встановлено, що прокурор звернувся до суду в інтересах держави за відсутності підстав передбачених частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суд першої інстанції прийшов по суті до правильного висновку про залишенням позовної заяви без розгляду з підстав передбачених пунктом 2 частини 1 статті 257 ЦПК України тому, що у даному випадку прокурор подав позов в інтересах держави не маючи повноважень не ведення справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не задовольняє вимоги позовної заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а також враховуючи, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, підстави для розподілу судових витрат вістуні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу виконуючого обов`язки прокурора Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 16 січня 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді В.М. Триголов

О.О. Панченко