УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська Лукінова К.С., розглянувши заявуДніпровської міської ради про забезпечення позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Дніпровська міська рада звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку.

16.12.2020 року з канцелярії суду в провадження судді ОСОБА_3 надійшла вказана позовна заява з додатками. 15.12.2020 року в провадження судді Лукінової К.С. було передано заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку в якій він просить постановити ухвалу, якою накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1226 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер: :02:406:0074, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) до набрання рішенням суду законної сили; заборонити будь-яким особам здійснювати дії, пов`язані з відчуженням, зміною майнових прав на земельну ділянку, площею 0,1226 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер: :02:406:0074, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) до набрання рішенням суду законної сили.

Обгрунтуванням поданої заяви Дніпровська міська рада зазначила, що спірна земельна ділянка неодноразово відчужувалась та подальше її вибуття до третіх осіб може суттєво ускладнити виконання судового рішення.

Суд вважає, що заява позивача Дніпровської міської ради про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки вона подана без додержання вимог встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, відповідно до п. п. 2, 5, 6 ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, заява про забезпечення позову, подана позивачем Дніпровською міською радою не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Слід зауважити, що ще однією перешкодою розгляду даної заяви є те, що заявником Дніпровською міською радою до заяви додано докази реєстрації права власності спірної земельної ділянки до матеріалів позовної заяви, але згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Рестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» видно, що 30.03.2020 року на спірну земельну ділянку зареєстровано арешт нерухомого майна в інтересах СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали суду у справі № 932/2559/20 (1-кс/932/1766/20). Однак, особа, в інтересах якої було застосовано обтяження майна 30.03.2020 року не залучена до розгляду заяви про забезпечення позову у цій справі, але прийняття ухвали про забезпечення позову чи відмову в забезпеченні позову може впливати на її права та обов`язки по відношенню до спірного майна. При цьому, суд не може без залучення вказаної особи перевірити підстави та обставини накладення арешту в інтересах СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 30.03.2020 року.

Вказані обставини не дають суду пересвідчитися в співмірності заявленої вимоги про забезпечення позову позовним вимогам, а також не дають змоги встановити коло осіб, права яких можуть зачіпатися забезпеченням позову.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Таким чином, через відсутність вищевказаних доказів суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог та їх співмірність із заявленим забезпеченням позову з урахуванням того, що на вказане майно вже накладено арешт.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Всуперечи цим вимогам заявником не надано належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка може бути відчужена новим власником.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Суд прийшов до висновку, що в заяві відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та відсутність доказів та посилань на дійсну вартість майна, щодо якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову, а також враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, що є присічними, а тому підлягає поверненню заявнику, оскільки вказані вище обставини не дають змоги суду прийняти законне та обґрунтоване рішення за даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимогст. 151 ЦПК України, провертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ЗаявуДніпровської міської ради про забезпечення позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: К.С. Лукінова