Ухвала

Іменем України

07 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 203/4105/19

провадження № 61-17734ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01 липня

2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Онуфріївської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Онуфріївської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 .. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка. Заповіту спадкодавець не складала. Вказав, що вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зміг, оскільки тривалий час хворів, переніс складну хірургічну операцію та довгий час дотримувався суворого післяопераційного режиму. Звернувшись до нотаріуса 27 вересня 2019 року, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку. Тому змушений звернутися до суду.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області

від 01 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області

від 01 липня 2020 року залишено без змін.

27 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини), викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) та порушення судами норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що наведені ОСОБА_1 обставини та надані на їх підтвердження докази свідчать про поважність причини пропуску ним строку для прийняття спадщини. Судом першої інстанції не було роз`яснено позивачу про заміну або залучення інших осіб в якості належного відповідача, а судом апеляційної інстанції не було перевірено даний факт.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема земельна ділянка розміром 3, 73 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0323, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Заповіту спадкодавець не складала, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 11910661 від 27 листопада 2007 року.

27 листопада 2007 року заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 до Онуфріївської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк подала її дочка ОСОБА_3 . Заяв від інших спадкоємців не надходило.

12 травня 2008 року державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А. А. видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку розміром 3,73 га, яка розташована на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_3 .

Звернувшись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач у якості відповідача зазначив Онуфріївську державну нотаріальну контору.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, відповідачем, у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої - третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 пред`явив позов до Онуфріївської державної нотаріальної контори, яка є неналежним відповідачем у справі, клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача, свободи чи інтереси якого можуть бути порушені внаслідок розгляду справи по суті, до суду позивач не заявив, хоч про це йому було роз`яснено судом, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтями 260, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01 липня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Онуфріївської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун