Номер провадження: 22-ц/813/6873/20
Номер справи місцевого суду: 947/7236/20
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря: Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи,апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вендинг Кволіті» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Вендинг Кволіті» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу товару,

встановив:

31 березня 2020 року ПП «Вендинг Кволіті» звернулось до суду з позовом, в якому просило ухвалити рішення, яким: стянути з ОСОБА_1 на їх користь 135 838, 26 грн., а також судові витрати у розмірі 2102 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ПП «Вендинг Кволіті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу товару.

Роз`яснено позивачу його право на звернення до господарського суду з даним позовом.

Зобов`язано Управління ДКС України у м. Одесі Одеської області повернути ПП «Вендинг Кволіті» судовий збір у розмірі 2102 грн. сплачений відповідно до платіжного доручення № 190 від 27 березня 2020 року на рахунок Київського районного суду м. Одеси.

В апеляційній скарзі ПП «Вендинг Кволіті» ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року та постановлення нової, якою направити справу до суду першої інстанції для розгляду справи в порядку цивільного судочинства, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

09 липня 2020 року представника ОСОБА_1 адвоката Бойчук О.Я. до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПП «Вендинг Кволіті», а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін (а.с. 130-131).

В той же день, тобто в день проведення судового засіданні - 09 грудня 2020 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Бойчук О.Я. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з іншим судом у м.Києві за вх.н. ЕП-18526/20 (а.с. 141-146).

Крім того, в той же день від представника ОСОБА_1 адвоката Марушевського Д.Л. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми EasyСon або сервісу ZOOM за вх.н. ЕП-18530/20 (а.с. 147-152).

В той же день Одеським апеляційним судом була постановлена ухвала від 09.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з іншим судом у м.Києві за вх.н. ЕП-18526/20, та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми EasyСon або сервісу ZOOM за вх.н. ЕП-18530/20, через пропуск строку, передбаченого ч.2 ст. 212 ЦПК України (а.с. 153-155).

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи повідомлені про час і місце судового засідання, призначеного на 09.12.2020 року, на 15.00 год., як то передбачено ст. 130 ЦПК України, у тому числі ПП «Вендинг Кволіті, які за зареєстрованим місцем свого знаходження, відсутні (а.с. 126-129, 140).

При цьому, колегія суддів враховує, що у відповідності до п.п. 1, 5 Розпорядження голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року, з наступними змінами (а.с.156), тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань.

Оскільки жоден із учасників даної цивільної справи не надав суду заяви про бажання прийняти участь у справі особисто, та відкладення у зв`язку з цим судового розгляду, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності її учасників, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення, яким є постанова суду, є 15.12.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спір виник між двома суб`єктами господарювання, а саме між юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд вважає, що такого висновку суд дійшов передчасно та з порушенням норм процесуального права.

Так, дійсно у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За змістом ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Вендинг Кволіті» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу товару.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01.01.2011 року між позивачем ПП «Вендинг Кволіті» та відповідачем фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_1 було укладено Договір № 10 ПТ купівлі-продажу. За умовами даного договору Продавець - ПП «Вендинг Кволіті» зобов`язаний передати у власність Покупця - ФОП ОСОБА_1 по його попередніх заявках, а Покупець зобов`язаний прийняти Товар та оплатити його вартість.

Позивач посилався на те, що згідно видаткової накладної №167 від 31.03.2017 року він поставив Покупцеві Товар на загальну суму 110 633,76 грн. з ПДВ, однак Відповідач оплату за даною накладною не здійснив, у зв`язку з чим сума боргу згідно з вищезазначеною накладною становить 1 10 633,76 грн. з ПДВ.

Також позивач вказав, що з урахуванням індексу інфляції, загальна сума грошових коштів до стягнення з Відповідача (компенсації) становить 135 858,26 грн.

Із детальної інформації про фізичну особу, доданої заявником апеляційної скарги до позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1 припинив діяльність ВОП 27.09.2017 року, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичним осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13-19).

У відповідності до ч.1 ст. 52 ЦК України встановлено цивільно-правову відповідальність ФОП, згідно якої фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, тобто однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, її права і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Таким чином був підтверджений Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 04.12.2013 року у справі №6-125 цс13.

Крім того, аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 року, у справі № 3-788гс17 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року, у справі № 593/793/14-ц та від 03.07.2018 року, у справі № 12-113гс18.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, не може бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин.

Тобто, ФОП позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою згідно до ч. 8 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Вендинг Кволіті» задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева