Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4055/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача по батьковій лінії ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку в АДРЕСА_1 , на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. Бабуся позивача і дружина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були батьками ОСОБА_2 .

Відповідачами по справі є батько позивача ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який свої спадкові права після смерті свого батька ОСОБА_4 не оформив і в даному будинку не проживає, а також його сестра і тітка позивача ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_3 , яка на час смерті своїх батьків проживала окремо у своїй власній квартирі.

Як вбачається з довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 811 від 03.11.2017 року житловий будинок в АДРЕСА_1 згідно архівних даних зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виноградівським міськомунгозом 25.11.1950 року № 261 на підставі рішення від 20.11.1950 року за № 1/138. Загальна корисна площа житлового будинку становить 43,5 кв.м., в тому числі житлова площа 9,6 кв.м.

Разом з тим, вище вказане свідоцтво про право власності від 25.11.1950 року щодо належності вказаного житлового будинку діду позивача ОСОБА_4 втрачено.

Позивач ОСОБА_1 народилась і провела дитинство в даному житловому будинку в АДРЕСА_1 , а з 1985 року, коли її батьки отримали квартиру АДРЕСА_2 , разом з ними, але вже у вказаній квартирі.

Починаючи з 1992 року і до тепер позивач ОСОБА_1 проживає в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , зареєстрована в даному будинку з 1992 року.

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4256 від 28.09.2017 року ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4257 від 28.09.2017 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4265 від 23.10.2017 року сім`я ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , складається з таких осіб: 1. ОСОБА_7 , 1994 р.н.; 2. ОСОБА_8 , 1999 р.н.

Згідно довідки-підтвердження депутата Виноградівської міської ради від 23.10.2017 року батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до 1993 року проживав по АДРЕСА_1 . З АДРЕСА_4 по теперішній час він проживає по АДРЕСА_2 .

Таким чином, з 1992 року позивач ОСОБА_1 проживає в будинку в АДРЕСА_1 , яким заволоділа добросовісно, і з того часу й дотепер, тобто вже двадцять сім років, вона безперервно володіє даним будинком, в якому вона проводила ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачувала і сплачує витрати на комунальні послуги.

Нещодавно позивач, як добросовісний володілець, що вже двадцять сьомий рік володіє v житловим будинком, вирішила зайнятися оформлення даного житлового будинку і з наявними у неї документами звернулася для проведення поточної інвентаризації до КП Виноградівське РБТІ, працівниками якого було виготовлено технічний паспорт на даний житловий будинок та відповідну довідку.

Згідно довідки КП «Виноградівське районне БТІ» № 811 від 03.11.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виноградівським міськомунгозом 25.11.1950 року № 261 на підставі рішення від 20.11.1959 року № 1/138. Згідно даних технічного паспорту житловий будинок побудований в 1936 році.

З вище вказаних обставин вбачається, що позивач вже двадцять сьомий рік безперервно та добросовісно володіє будинком, що був зареєстрований за її дідом ОСОБА_4 , а тому вона набула на нього право по набувальній давності.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.39).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких просять розгляд справи провести без їх участі, обставини та вимоги позову визнають в повному обсязі (а.с.37, 38).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.6.), після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку в АДРЕСА_1 , на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 811 від 03.11.2017 року житловий будинок в АДРЕСА_1 згідно архівних даних зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виноградівським міськомунгозом 25.11.1950 року № 261 на підставі рішення від 20.11.1950 року за № 1/138. Загальна корисна площа житлового будинку становить 43,5 кв.м., в тому числі житлова площа 9,6 кв.м. (а.с.24)

Свідоцтво про право власності від 25.11.1950 року щодо належності вказаного житлового будинку діду позивача ОСОБА_4 втрачено.

Починаючи з 1992 року і до тепер позивач ОСОБА_1 проживає в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , зареєстрована в даному будинку з 1992 року (а.с.12).

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4256 від 28.09.2017 року ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав до дня смерті в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4257 від 28.09.2017 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала до дня смерті в АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки Виноградівської міської ради № 4265 від 23.10.2017 року сім`я ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , складається з таких осіб: 1. ОСОБА_7 , 1994 р.н.; 2. ОСОБА_8 , 1999 р.н. (а.с.11).

Згідно довідки-підтвердження депутата Виноградівської міської ради від 23.10.2017 року батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до 1993 року проживав по АДРЕСА_1 . З АДРЕСА_4 по теперішній час він проживає по АДРЕСА_2 (а.с.23).

Згідно довідки КП «Виноградівське районне БТІ» № 811 від 03.11.2017 року та технічного паспорту житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виноградівським міськомунгозом 25.11.1950 року № 261 на підставі рішення від 20.11.1959 року № 1/138. Згідно даних технічного паспорту житловий будинок побудований в 1936 році 9а.с.24, 25-27).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1992 року по теперішній час проживає у вказаному будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та володіє ним.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимоги та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства, ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Так, згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

На підставі ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Матеріалами справи підтверджується факт набуття позивачем права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 43,5 кв.м. в тому числі житловою 19,6 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо