Провадження №4-с/523/21/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Дяченка В.Г.

за участю секретаря судового засідання Правди Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Бурмістр Вероніки Григорівни (адреса: м.Одеса вул. 1-а Сортувальна, 36-г), заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (65025, м. Одеса, вул. Базарна, 17) про визнання постанови протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник просить суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№59485732 від 10.07.2019 року та постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) ВП№59485732 від 10.07.2019 року по виконавчому листу Суворовського районного суду м.Одеси, що виданий 07.11.2012 року по справі №2-3287/2011 неправомірними, скасувати та зобов`язати державного виконавця повернути вищезазначений виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга мотивується тим, що в матеріалах виконавчого провадження №59485732 немає квитанцій та інших документів про відправлення боржнику рекомендованого листа з оспорюваними постановами, чим порушила вимоги ст.28 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець не встановила факт отримання боржником копії постанови.

До того ж, існують розбіжності в даті відправлення постанов та даті їх винесення.

Крім іншого, строки виконання виконавчого листа по справі №2-3287/11 закінчились 05.10.2015 року.

Стягувач надав суду письмове пояснення в яких просить відмовити скаржнику в задоволенні скарги та пояснив, що стягувачем не пропущено строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання так як він вчасно звертався до ДВС 08.07.2013 року (ВП№38928342), 28.08.2014 року (ВП№44593031), 04.03.2015 року (ВП№46824694), 30.03.2016 року (ВП№50912667), по яким були винесені постанови про повернення виконавчого документа з різних підстав.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав.

В судовому засіданні представник стягувача та скаржник підтримали свої правові позиції.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 у скарзі вказує на те, що в матеріалах наявний супровідний лист про відправлення боржнику для виконання та відома постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2019 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3287/11 від 07.11.2012 року, що надав Суворовський районний суд м.Одеси.

Також, скаржник посилається на те, що строки виконання виконавчого листа по справі №2-3287/11 закінчились 05.10.2015 року.

Тобто, скаржник оскаржує лише порядок відправлення оскаржуваних постанов боржнику, встановлений ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», та їх винесення поза строками виконання, встановленими ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 07.11.2012 року видано виконавчий лист №2-3287/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість по кредиту 96555,06 доларів США, 1799,61 грн. пені.

Згідно заяви стягувача від 05.07.2013 року відкрито виконавче провадження ВП№38928342, та постановою від 12.05.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Згідно заяви стягувача від 15.08.2014 року відкрито виконавче провадження ВП№44593031, та постановою від 24.12.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Згідно заяви стягувача від 19.02.2015 року відкрито виконавче провадження ВП№46824694, та постановою від 04.12.2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Згідно заяви стягувача від 30.03.2016 року відкрито виконавче провадження ВП№50912667, та постановою від 03.10.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Постанови про повернення виконавчого документа мотивувались наявністю у боржника тільки майна, що підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно заяви стягувача від 01.07.2019 року, постановою від 10.07.2019 року відкрито виконавче провадження ВП№59485732, та відповідно до копії супровідного листа боржнику направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2019 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3287/11 від 07.11.2012 року, що видав Суворовський районний суд міста Одеси.

Відповідно до норм ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Недотримання державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження простим поштовим відправленням, а не рекомендованим поштовим відправленням жодним чином не впливають в цілому на правильність прийнятого державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження ВП№59485732 згідно з постановою від 10.07.2019 року.

Недотримання вимог щодо способу відправлення поштової кореспонденції не тягне за собою скасування законної та обґрунтованої постанови державного виконавця.

Суд відхиляє доводи скаржника, що строки виконання виконавчого листа по справі №2-3287/11 закінчились 05.10.2015 року з підстав викладених в п.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Тобто, з часу останнього повернення виконавчого документу не пройшло 3 роки.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4-13, 76-89, 211, 258-273, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Бурмістр Вероніки Григорівни, заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" про визнання постанови протиправною та її скасування відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Ухвалу виготовлено 20.01.2020 року.

Суддя