Справа № 712/4821/16ц
Провадження № 2/712/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

за участю представника позивача - Луньової А.Г

представника відповідача - Гудзь О . С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в розмірі 13600 доларів США зі сплатою 10,90% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04.08.2023 року. 31 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № б/н про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п.1.1. якої з 17.11.2008 року встановлено процентну ставку за повернення кредиту на рівні 11,9% річних. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, порушуючи умови договору щодо погашення кредиту, в зв`язку з чим станом на 10.02.2016 року заборгованість складає 10 732,68 доларів США, що еквівалентно становить 278 454,50 грн.

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 027/699325-KV від 05.08.2008 року в розмірі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.02.2016 року становить 278 454,50 грн. та сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2016 року заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2016 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2019 позивача АТ «Укрсоцбанк» замінено на правонаступника АТ «Альфа-Банк».

В судовому засіданні представник позивача Луньова А.Г. позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити, стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором № 027/699325-KV від 05.08.2008 року в розмірі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.02.2016 року становить 278 454,50 грн. та судові витрати в сумі 4176,82 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності, у зв`язку з тим, що позивач здійснив останній платіж по тілу кредиту 19.01.2011 року, а наступну оплату за кредитом здійснив лише 02.10.2014 року, до суду банк звернувся 22.04. 16 року, в той час як тридцять днів з дня сплати останнього платежу сплив (строк у межах якого банк повинен був звернутися до суду) 19.02.2011 року. Крім того, заперечував факт наявності простроченої заборгованості, яка стала підставою для звернення до суду з позовом про дострокове стягнення коштів за кредитним договором, оскільки позивачем не були надані докази, видачі відповідачу двох сум - 03.09.2008 року в сумі 400 дол. США та 05.09.2008 року в сумі 1400 дол. США. Просив суд та відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV.

Відповідно до п.1.1. Договору ОСОБА_3 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надані грошові кошти в розмірі 13600 дол. США зі сплатою 10,90 процентів річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 04.08.2023 року.

31 жовтня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № б/н про внесення змін до кредитного договору, відповідно до п.1.1. якої з 17.11.2008 року встановлено процентну ставку за повернення кредиту на рівні 11,9% річних.

В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 10.02.2016 року вбачається, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором складає 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 278 454,50 грн., яка складається з наступного: 9051,17 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 234 828,40 грн. - заборгованість за кредитом; 1431,57 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 37 141,45 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 249,94 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 6484,66 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

10.09.2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно з рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті з 15.10.2019.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників» затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а, також, набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно з п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2017 року по справі було призначено судово-економічну експертизу на вирішення якої поставлено питання щодо визначення документально обґрунтованого розмір заборгованості у ОСОБА_3 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-КV від 05 вересня 2008 року з усіма змінами та доповненнями.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 192/18-23 від 29 листопада 2018 року зазначено, що документально обґрунтований розмір заборгованості у ОСОБА_3 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 027/699325-KV від 05 вересня 2008 року з усіма змінами та доповненнями станом на 10.02.2016 року становив: по тілу кредиту - заборгованість у загальній сумі 7251,17 доларів США, по процентах за користування кредитом - переплата у сумі 179,77 доларів США, розрахунок пені не здійснювався, оскільки станом на 10 лютого 2016 року у позичальника встановлена переплата коштів по сплаті процентів за користування кредитом.

Висновок експерта ґрунтується на тому, що причиною розбіжності у розмірах заборгованості, нарахованій позивачем та вказаній експертом є відсутність у матеріалах справи заяв на витрачу готівки за 03.09.2008 року в сумі 400 дол. США, - 400,00 дол. США та 1400.00 дол. США - за 05.09.2008.

Допитана в судовому засіданні експерт Жукова О.В. пояснила суду, що на її думку підтвердженням видачі готівки позивачу мають бути саме заяви про видачу готівки, які у банку відсутні.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суд не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом від висновку експерта повинно бути вмотивоване в судовому рішенні.

Суд не погоджується із висновком експерта щодо необхідності підтвердження видачі коштів в сумі 400 дол. США (03.09.2008 р.) та 1400 дол. США (05.09.2008 року) саме заявами на видачу готівки виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов`язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується у регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунка, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунка.

Отже, враховуючи викладене, виписки з особового рахунка клієнта банку можуть слугувати як документи, що підтверджують фінансові операції. (Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року, справа № 357/2127/18, провадження № 61-10574св19.)

Таким чином, висновок експерта в частині не підтвердження банком видачі кредиту 400 дол. США та 1400 дол. США з посиланням на відсутність заяв про видачу готівки за наявності виписок з особового рахунку клієнта ОСОБА_3 суд вважає безпідставними

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1.1.1 Кредитного договору погашення траншів здійснюється до 20 числа кожного місяця. Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів.

Враховуючи те, що у судовому засіданні установлено, що ОСОБА_3 взяті зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором належним чином не виконує, останній платіж за договором здійснив 20.10.2014 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення заборгованості за кредитом, а також процентами за користування кредитом.

Крім того, як на заперечення проти позову представник відповідача посилався на несвоєчасне анулювання заборгованості по відсоткам, що в свою чергу могло плинути на невірне нарахування банком останніх. Проте, як встановлено під час розгляду справи, дати анулювання (прощення) заборгованості сторони погодили у додатку № 2 до кредитного договору в якому зазначили, що така дата є п`ятим робочим днем від дня прийняття заяви на погашення. ОСОБА_3 зазначену заяву подав 26.09.2014 року. Робочими днями в цей період були 26,29,30 вересня 2014 року, 1,2 жовтня 2014 року. Отже, банк здійснив анулювання (прощення) заборгованості за нарахованими процентами в сумі 4500 дол. США 02 жовтня 2014 року, тобто на п`ятий робочий день від дати прийняття заяви на погашення, що відповідає умовам договору.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Стаття 264 ЦКУ визначає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

26.09.2014 між сторонами було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту від 05.08.2008 року. Підписанням даного Договору Позичальник вчинив дію, що свідчить про визнання ним свого боргу. Крім того, згідно із розрахунком відповідача останній платіж за кредитним договором здійснено 20.10.2014 року , що також є дією, яка свідчить про визнання відповідачем свого боргу.

Таким чином, твердження представника відповідача, викладеній у заяві про застосування строків позовної давності до даних правовідносин суд вважає безпідставними, оскільки перебіг строку позовної давності розпочався не раніше 20.10.2014 року, банк до суду звернувся 22.04.2016 року із дотриманням строків позовної давності.

У зв`язку з чим, підстав для застосування строку позовної давності судом не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 176,82 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», , МФО 300346, п/р НОМЕР_2 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 заборгованість за кредитним договором № 027/699325-KV від 05.08.2008 року в розмірі 10 732,68 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 10.02.2016 року становить 278 454,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», , МФО 300346, п/р НОМЕР_2 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100 судовий збір в сумі 4 176,82 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 20 січня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , МФО 300346, п/р НОМЕР_2 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .