Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М., Осадчій А.Ю.,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача

адвоката Лінніка М.С.,

представника відповідача

за довіреністю Желізняк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом (уточнений від 19.09.2019р. а.с.159) до Головного управління НП в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 являється співвласницею домоволодіння по АДРЕСА_1 і їй відповідно до рішення Черкаської міської ради від 24.07.1998 року № 667 надано право постійного користування даною земельною ділянкою. Згідно свідоцтва про шлюб від 25.11.2010 р. прізвище « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 ».

З 03.11.2018 р. земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ОСОБА_2

ОСОБА_6 (сусідка) 17.12.2015 р. та 05.04.2016 р. вчинила самоправство, шляхом демонтажу паркану ОСОБА_2 по межі між домоволодіннями АДРЕСА_2 , встановивши за відсутності ОСОБА_2 власний паркан з перенесенням межі в бік домоволодіння АДРЕСА_1 . Так, 17.12.2015 р. ОСОБА_6 самочинно, без попередження та погодження з власницею домоволодіння по АДРЕСА_1 пошкодила та демонтувала частину дерев`яного паркану, належного ОСОБА_2 та здійснила пошкодження металевої огорожі по межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 і № АДРЕСА_3 .

У зв`язку з умисним пошкодженням сусідкою ОСОБА_6 паркану по АДРЕСА_1 донька ОСОБА_2 позивач по справі ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію «102» та по приїзду працівників правоохоронних органів написала заяву з даного приводу. При зверненні до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з приводу надання висновку за заявою від 17.12.2015 р., ОСОБА_1 було вказано, що такої заяви не було зареєстровано.

Згідно з п. 1, п. 17 розділу ІІІ «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1377 від 06.11.2015 р., заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу ЄО та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО. Прихованими від єдиного обліку вважаються заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які були відомі працівнику органу поліції, та відомості, які на час виявлення не внесено до журналу ЄО відповідного органу поліції, а самі заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не отримали реєстраційного номера.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Згідно із висновком службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 05 грудня 2016 року у ході проведення перевірки працівниками УОАЗОР ГУНП забезпечено реєстрацію до ЄО Черкаського відділу поліції заяви ОСОБА_1 від 17.12.2015 р. про частковий незаконний демонтаж паркану по АДРЕСА_1 .

Черкаським відділом поліції за результатами розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 від 17.12.2015р. було надано відповідь від 16.12.2016 р., тобто з порушенням ст. ст. 15, 20 ЗУ «Про звернення громадян». У вказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_6 підтвердила, що 17.12.2015р. нею було пошкоджено паркан ОСОБА_2 , однак Черкаським відділом поліції не було вжито жодних заходів реагування з даного приводу.

Згідно висновку службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 10.02.2017р. вказано, що при вивченні матеріалів перевірки за заявою Догодної від 17.12.2015 р. в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП (самоправство). Однак після реєстрації вказаної прихованої заяви ОСОБА_1 у грудні 2016 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були притягнуті до відповідальності у зв`язку зі сплином строку давності притягнення їх до адміністративної відповідальності.

Таким чином, позивачі вважають, що Черкаським відділом поліції, всупереч інтересам служби, заява ОСОБА_1 від 17.12.2015 р. була прихована від єдиного обліку, відповідно перевірка по даному факту самоправства не проводилась, а через бездіяльність поліції винні особи не були притягнуті до відповідальності, чим були створені передумови для вчинення ними кримінального правопорушення від 23.03.2016 р.

23.03.2016 р., відчуваючи свою безкарність в результаті бездіяльності та приховання поліцією заяви ОСОБА_1 від 17.12.2015 р., під час конфлікту щодо нової спроби демонтажу паркану ОСОБА_2 , ОСОБА_6 разом із своїм чоловіком ОСОБА_7 здійснили напад та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_2 та її доньці ОСОБА_1 .

В результаті нанесення сусідами Максуновими ударів руками і ногами, ОСОБА_2 була госпіталізована на стаціонарне лікування до відділення нейрохірургії Третьої міської лікарні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс мозку, забої м`яких тканин голови, чисельними забоями тулуба, рук і ніг. ОСОБА_1 в результаті нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 було отримано травматичний набряк м`яких тканин в лівій підключичній ділянці, садна лівого променево-зап`ястного суглобу, крововиливи нижніх кінцівок.

23.03.2016 з приводу нанесення тілесних пошкоджень сусідами, ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію «102» та по приїзду працівників поліції нею було написано відповідну заяву. Заява ОСОБА_2 стосовно нанесення їй тілесних ушкоджень сусідами ОСОБА_8 була написана нею в лікарні та цього ж дня 23.03.2016 надана працівникам поліції, що також туди прибули.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.5 розділу III Інструкції № 1377, про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції. У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.

Таким чином, як вказують позивачі, всупереч Інструкції № 1377 та чинному кримінально-процесуальному законодавству, Черкаським відділом поліції не були своєчасно внесені відомості до ЄРДР по заявах про злочин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 23.03.2016 та не розпочато досудове розслідування.

Відомості про злочин за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.03.2016 були внесені Черкаським відділом поліції до ЄРДР за № 0005884 та розпочато досудове розслідування по ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України лише після скарг до вищестоящих органів. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, після побиття від 23.03.2016 р. ОСОБА_2 тривалий час лікувалася, її стан здоров`я суттєво погіршився, враховуючи, в т.ч. обставину перебування останньої у постійному стресі та переживаннях через бездіяльність поліції, що призвело до відчуття страху за своє життя та відсутність захисту з боку правоохоронних органів. У зв`язку з цим, у 2017 році ОСОБА_2 була призначена 3-я група інвалідності та у 2018 р. повторно.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2018 по справі № 712/9806/18 визнано протиправною бездіяльність Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області у кримінальному провадженні №0005884 за ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України. Така бездіяльність Черкаського відділу поліції в частині не повідомлення винним особам про підозру, і відповідно, не передача даного провадження до цього часу на розгляд до суду, створила передумови для уникнення винними особами притягнення їх до кримінальної відповідальності у зв`язку зі сплином строку давності притягнення до відповідальності за даний злочин.

05.04.2016 ОСОБА_6 в присутності групи невідомих осіб та дільничних Черкаського відділу поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без відповідного рішення суду та представників виконавчої служби, самочинно, без узгодження та за відсутності власниці домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 демонтувала огорожу ОСОБА_2 по межі домоволодінь АДРЕСА_2 , встановивши власний паркан з перенесенням межі в бік домоволодіння АДРЕСА_1 .

Під час здійснення 05.04.2016 р. даного самоправства ОСОБА_6 дільничні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували на території домоволодіння ОСОБА_6 та, як вважають позивачі, сприяли своєю бездіяльністю вчиняти їй такі протиправні дії.

Власниця домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 під час демонтажу її огорожі по межі ОСОБА_6 була відсутня, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР після нанесенням їй тілесних ушкоджень від 23.03.2016р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Про перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні було відомо як дільничним Черкаського відділу поліції, присутнім 05.04.2016 р. на території домоволодіння ОСОБА_6 під час вчинення нею самоправства по демонтажу паркану Малишевої, так і безпосередньо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З приводу незаконного демонтажу огорожі від 05.04.2016 між домоволодіннями по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію «102» та по приїзду працівників поліції написала заяву.

У листі Управління патрульної поліції м. Черкаси ДПП НПУ № Д-84/41/24/03-2017 від 21.02.2017 зазначено, що 05.04.2016 р. інспектором патрульної поліції у ОСОБА_1 було відібрано заяву за фактом конфлікту з сусідами, та в подальшому протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення та інші події було передано до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для реєстрації та прийняття рішення згідно чинного законодавства України. При зверненні до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області щодо надання висновку по заяві від 05.04.2016р. ОСОБА_1 було повідомлено, що вказаної заяви не було зареєстровано.

Згідно з висновком службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 05 грудня 2016 року у ході проведення перевірки працівниками УОАЗОР ГУНП забезпечено реєстрацію до ЄО Черкаського відділу поліції заяви ОСОБА_1 від 05.04.2016 про повний демонтаж паркану між домоволодіннями по АДРЕСА_2 .

Черкаським відділом поліції за результатами розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 від 05.04.2016 було надано відповідь від 16.12.2016, тобто, як вважають позивачі, з порушенням ст.ст. 15, 20 ЗУ «Про звернення громадян». У вказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_6 встановила огорожу між домоволодіннями № АДРЕСА_1 та № 10, однак Черкаським відділом поліції не було досліджено, чи були у останньої будь-які законні підстави для демонтажу огорожі ОСОБА_2 05.04.2016, а саме відповідне рішення суду.

Згідно висновку службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 10.02.2017 вказано, що при вивченні матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_1 від 05.04.2016 в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП (самоправство). Однак після реєстрації вказаної прихованої заяви ОСОБА_1 від 05.04.2016 р. у грудні 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знову не були притягнуті до відповідальності у зв`язку зі сплином граничного терміну притягнення їх до адміністративної відповідальності.

Тобто, як вказують позивачі, працівники Черкаського відділу поліції 05.04.2016 «забезпечували громадський порядок» по провул. Котовського, № 10 під час здійснення ОСОБА_6 самоправства та, як на їхню думку, сприяли безперешкодному вчиненню даного правопорушення, не вживали заходів реагування для його припинення.

Внаслідок систематичного порушення обліково-реєстраційної дисципліни, зловживання службовим становищем та службової недбалості працівниками Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області було: приховано від єдиного обліку заяву ОСОБА_1 від 17.12.2015 р. з приводу пошкодження огорожі по межі та незаконного демонтажу частини паркану по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , та відповідно не притягнуто останню до відповідальності за вчинене самоправство; своєчасно не внесено відомості до ЄРДР та не розпочато кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 від 23.03.2016 з приводу нанесення їй та її матері ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; своєчасно не внесено відомості до ЄРДР та не розпочато кримінальне провадження за заявою ОСОБА_2 від 23.03.2016 р. з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; приховано від єдиного обліку заяву ОСОБА_1 від 05.04.2016 з приводу демонтажу огорожі по межі домоволодінь в АДРЕСА_2 ОСОБА_6 з групою невідомих осіб та в присутності дільничних Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, та відповідно не притягнуто ОСОБА_6 до відповідальності за вчинене самоправство. На момент демонтажу паркану 05.04.2016р. власниця домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні після заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 23.03.2016.

Листом Черкаської місцевої прокуратури від 10.11.2016 р. № 184-4126-13/16 ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами розгляду її скарги від 11.10.2016р. Черкаською місцевою прокуратурою ініційовано перед Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області проведення службової перевірки за фактом не реєстрації Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області звернень ОСОБА_1 від 17.12.2015 р. та 05.04.2016р.

Висновком службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 05.12.2016 встановлено: факт неналежного виконання своїх функціональних обов`язків капітаном поліції Черкаського відділу поліції ГУНП ОСОБА_11 та старшим лейтенантом поліції Черкаського відділу поліції ГУНП ОСОБА_12 ; факт неналежного виконання своїх функціональних обов`язків дільничними офіцерами сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП капітаном поліції ОСОБА_10 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 ; факт послабленого контролю за виконанням підпорядкованим особовим складом своїх службових обов`язків начальником сектору Черкаського відділу поліції ГУНП майором поліції ОСОБА_13 ; факт низького контролю за службовою діяльністю підлеглих працівників, порушення ними обліково-реєстраційної дисципліни, затвердження передчасних та необґрунтованих рішень про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями громадян заступником начальника Черкаського відділу поліції ГУНП, керівником патрульної поліції підполковником поліції Валовим ОСОБА_14 ; факт послабленого контролю за діями підлеглих працівників при виконанні ними функціональних обов`язків під час розгляду звернень громадян начальником Черкаського відділу поліції ГУНП полковником поліції ОСОБА_15 .

Листом Черкаської місцевої прокуратури від 17.01.2017 № 177-4126-13 ОСОБА_1 повідомлено, що зазначені вище винні особи не були притягнуті до відповідальності, оскільки вирішено обмежитися попередньо накладеними дисциплінарними стягненнями.

Висновком службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 10.02.2017р. встановлено, що працівниками поліції у 2015 та 2016 роках дійсно були допущені порушення обліково-реєстраційної дисципліни при розгляді звернень гр. ОСОБА_1 та термінів внесення інформації про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, але враховуючи, що із дня вчинення дисциплінарних проступків (17.12.2015, 23-24.03.2016 та 05.04.2016) минуло більше півроку, до поліцейських не були застосовані заходи дисциплінарного впливу, згідно із положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Так, згідно із висновком ГУНП від 10.02.2017р. на притягнення до дисциплінарної відповідальності заслуговують: за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, що призвело до нереєстрації до ЄО повідомлення ОСОБА_1 від 17.12.2015 заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Черкаського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_16 та старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Черкаського відділу поліції ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_12 ; за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, що виразилось у порушенні вимог Закону України «Про звернення громадян», Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1377, під час прийняття, реєстрації і розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.12.2015 заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності старші дільничні офіцери поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_17 та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 ; за послаблений контроль за виконанням підпорядкованим особовим складом своїх службових обов`язків суворо вказати заступнику начальнику сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП майору поліції Мельнику С.Ю.; за порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, пп. 1 п. 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 № 69, в частині несвоєчасного внесення інформації про кримінальні правопорушення до ЄРДР та ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 38 КПК України щодо неналежного контролю за процесуальною діяльністю підпорядкованих слідчих при досудовому розслідуванні кримінальних правопорушень заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчий відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_18 , який у період з 07.11.2015 по 10.06.2016 перебував на посаді заступника начальника Черкаського відділу поліції ГУНП начальника слідчого відділу; за порушення підлеглими працівниками обліково-реєстраційної дисципліни та низький контроль за їх службовою діяльністю, затвердження передчасних рішень про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями громадян заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності заступник начальника Черкаського відділу поліції ГУНП керівник патрульної поліції підполковник поліції ОСОБА_19 ; суворо вказати начальнику Черкаського відділу поліції ГУНП полковнику поліції ОСОБА_20 A ОСОБА_21 на послаблений контроль за діями підлеглих працівників при виконанні ними функціональних обов`язків під час розгляду звернень громадян і зажадати вжиття дієвих заходів щодо негайного наведення ладу на цьому напрямку службової діяльності.

Листом Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 23.02.2017 № Д-10/25/10-2017р. ОСОБА_22 повідомлено, що зазначеним працівникам поліції суворо вказано на недопущення порушень вимог законодавства під час розгляду звернень громадян у подальшій службовій діяльності.

24.04.2017 до ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 була подана заява про вчинення злочину працівниками органу поліції. В даній заяві, посилаючись на висновок від 10.02.2017 службового розслідування ГУНП у Черкаській області, обґрунтовано необхідність розпочати досудове розслідування стосовно вказаних осіб та внести дану заяву про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України (зловживання службовим становищем, службова недбалість), до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2017 по справі №712/7463/17 ГУНП в Черкаській області зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 24.04.2017 про злочини, передбачені ст.ст. 364, 367 КК України.

На підставі вказаної ухвали прокуратурою Черкаської області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000243 від 03.07.2017р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та за № 0000198 від 11.09.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1. ст. 364 КК України, розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого від 12.09.2017р. матеріали кримінальних проваджень №0000243 та №0000198 об`єднані в одне провадження із № 0000243.

27.09.2017 слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2017 по справі № 711/9412/17 постанова від 27.09.2017р. скасована, а кримінальне провадження №0000243 від 03.07.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України, повернуто до СВ прокуратури Черкаської області для проведення досудового розслідування.

30.11.2017 слідчим в особливо важливих справах СВ прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2018 по справі № 711/170/18 постанова від 30.11.2017р. скасована, а кримінальне провадження №0000243 від 03.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України повернуто до СВ прокуратури Черкаської області для проведення досудового розслідування.

26.04.2018р. слідчим в особливо важливих справах СВ прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження. На даний час Черкаським відділом поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000481 від 18.01.2018 (ч. 1 ст. 384 КК України) за фактом завідомо неправдивих показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 по справі № 711/3508/18 відмовлено у задоволенні скарги на постанову від 26.04.2018р. слідчого Забоя О.В. СВ прокуратури Черкаської області про закриття кримінального провадження № 0000243.

Позивачі зазначають, що систематична бездіяльність поліції при розгляді звернень ОСОБА_1 , поданих в інтересах її матері ОСОБА_2 , приховання поліцією заяв про правопорушення та в результаті цього уникнення винними особами відповідальності за їх вчинення, дії поліції в інтересах третіх осіб (в т.ч. сприяння вчиненню самоправства та відповідно не припинення даного правопорушення) завдає позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суттєвих моральних страждань, які виражаються у сильних душевних стражданнях, оскільки держава в особі правоохоронного органу не тільки не захистила порушене конституційне право позивачів, яке підлягає захисту, а, власне, сама його порушила.

Внаслідок неодноразового приховання поліцією заяв, невжиття належних заходів реагування для припинення правопорушень, що в подальшому, як на думку позивачів, стало головною передумовою для скоєння злочину щодо життя і здоров`я позивачів сусідами, що почали відчувати свою безкарність внаслідок бездіяльності поліції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у постійному стресі, переживають глибокі душевні страждання, які полягають також у відчутті стурбованості, страху за своє життя, оскільки непритягнення винних осіб до відповідальності викликає відчуття незахищеності та безкарності до осіб, які неодноразово вчиняли правопорушення щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначено у позові, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вимушені змінити свій звичний спосіб життя, оскільки їм довелося витрачати час та докласти значні зусилля для поновлення справедливості у законний спосіб, а також докладати додаткових зусиль для відновлення свого здоров`я через тривале перебування у стані стресу. Позивачі у зв`язку з порушенням їх конституційного права на об`єктивний розгляд звернень і надання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк поліцією відчувають виражені негативні емоції у вигляді постійних переживань, стресу та розчарування в правоохоронних органах і обурення щодо забезпечення такою бездіяльністю поліції безкарності осіб, що вчинили правопорушення щодо позивачів.

На підтвердження моральних страждань ОСОБА_1 додає до позову відповідні виписки з її медичної картки № 9-522: від 24.03-14.04.2016, в якій в т.ч. зазначено діагноз: депресивний, виражений астено-невротичний, стійкий цефалгічний синдроми. Виражена нервово-емоційна лабільність, плаксивість, постійно депресивний пригнічений стан. Пов`язує погіршення свого стану з побиттям сусідами, а також тим, що поліція приховує її заяви; від 14.12-19.12.2017, від 17.01-24.01.2018, від 12.03-27.03.2018, 14.10-16.10.2018, в яких зазначається діагноз: виражений астено-невротичний синдром: ВСД по змішаному гіпертонічному і кардіальному типах, кризовий перебіг, ситуаційний хронічний невротичний стан. Переживання, виражена нервово-емоційна лабільність, стреси, безсоння, плаксивість, виражені головні болі, головокружіння, перепади артеріального тиску, серцебиття, тахікардія, болі в серці, астенізована шаткість, нестійка в позі Ромберга.

Дані виписки підтверджують тривалість та стійкість душевних страждань ОСОБА_1 , пов`язаних з протиправними діями поліції по прихованню її заяв та порушення правоохоронним органом охоронюваного Конституцією України права ОСОБА_1 щодо розгляду її звернень.

Шкоду, завдану такими протиправними діями поліції, ОСОБА_1 оцінює в 100000 грн.

На підтвердження моральних страждань ОСОБА_2 посилається на відповідні медичні документи: виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 5244 від 23.03-11.04.2016 (відділення нейрохірургії), в якій в т.ч. зазначено діагноз: вестибуло-атактичний синдром; довідки про обслуговування бригадами ШМД КУ «ОЦЕМД та МК ЧОР» від 05.09.16 р., від 06.10.2016, від 23.01.2017, 17.03.2017, в яких зазначається діагноз: гіпертинзивний криз, астено-невротичний синдром, артеріальна гіпертензія; виписку з історії хвороби стаціонарного хворого № 810 від 3.04-18.04.2017 (неврологічне відділення) та виписку із медичної картки амбулаторного хворого № 9-3211 від 30.06-14.07.2017, в яких зазначається діагноз: виражений вестибуло-атактичний, стійкий цефалгічний, астено-невротичний, астено-депресивний синдроми. Виражене головокружіння, часте тремтіння повік, відчуття тривоги, тривожний сон з частими просинаннями, підвищення артеріального тиску, постійно приймає заспокійливі препарати.

Дані виписки підтверджують тривалість та стійкість душевних страждань та переживань ОСОБА_2 , пов`язаних в тому числі і з протиправними діями поліції, порушення правоохоронним органом охоронюваних Конституцією України її прав та її доньки ОСОБА_1 щодо розгляду звернень про правопорушення сусідів відносно них.

Шкоду, завдану такими протиправними діями поліції, ОСОБА_2 також оцінює в 100000 грн.

Розмір моральної шкоди позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначається з врахуванням глибини та тривалості душевних страждань, вимушених змін у їх звичайному способі життя та необхідності прикладення суттєвих зусиль для доведення порушення їх конституційних прав на належний розгляд звернень правоохоронним органом. Позивачі вважають, що відшкодування моральної шкоди у розмірі по 100000 грн. кожній буде розумним та справедливим виразом сатисфакції спричинених їм моральних страждань. Оскільки до цього часу в житті позивачів присутні щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій (вчинення нового злочину або самоправства сусідами та сприяння/приховання даного злочину/правопорушення поліцією), негативні переживання та спогади, потреба в уникненні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні.

Таким чином, позивачі просять суд, - стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної особам бездіяльністю Головного управління Національної поліції у Черкаській області щодо неналежного розгляду звернень, в розмірі по 100000грн. кожній.

Відповідачем по справі через представника ОСОБА_23 подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що прокуратурою Черкаської області внесені відомості до ЄРДР за № 0000243 від 03.07.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.376 КК України та за № 00000198 від 11.09.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Постановою слідчого від 12.09.2017 року матеріали кримінальних проваджень №0000243 та №00000198 об`єднанні в одне провадження із №0000243.

Прокуратурою Черкаської області винесено постанову про закриття кримінального провадження від 26.04.2018, якою кримінальне провадження №0000243 від 03.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України - закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката Ліннік М.С., як представника потерпілої ОСОБА_1 на постанову від 26.04.2018 слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області Забой О.В. про закриття кримінального провадження № 0000243.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.06.2018 в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 відмовлено. Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 08.05.2018 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_24 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області Забой О.В. про закриття кримінального провадження № 0000243 - залишено без змін.

Правовідносини про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування регулюється нормами Цивільного кодексу України та Закону України від 01.12.1994 № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Питання відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, регулюється статтею 1176 ЦК.

Оскільки, під час розслідування кримінального провадження №0000243 від 03.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України встановлено відсутність у діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, то правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно яких є постанова про закриття кримінального провадження в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою є обов`язковою. Зважаючи на викладене, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, зазначено, що позивачами не доведено протиправність поведінки відповідача, не доведено наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що в результаті бездіяльності посадових осіб ГУНП в Черкаській області, а саме щодо неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками Черкаського ВП ГУНП в Черкаські області при розгляді звернень ОСОБА_1 щодо несвоєчасного внесення відомостей до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення від 17.12.2015 та 05.04.2016, а також несвоєчасного внесення відомостей по заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ЄРДР про нанесення їм тілесних ушкоджень 23.03.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдано моральну шкоду в розмірі - 200000 грн. Проте, в позовній заяві не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, не вказано з яких саме міркувань виходили, визначаючи розмір завданої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Крім цього, ОСОБА_1 зверталася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.09.2018 позов задовольнив частково: стягнуто з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 завдану бездіяльністю органів досудового розслідування моральну шкоду в розмірі 20000 грн. (справа № 712/15965/17). Постановою апеляційного суду Черкаської області від 13.11.2018 апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області задоволено частково. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.09.2018 змінено в частині стягнення з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 завдану бездіяльністю органів досудового розслідування моральної шкоди до розміру 3000 грн.

Позивачами надано до суду відповідь за відзив, за яким вважають доводи відповідача безпідставними та просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказують, що твердження відповідача з приводу того, що відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями поліції є безпідставними та необгрунтованими, так як кримінальне провадження № 0000243 від 03.07.2017 щодо працівників Черкаського відділу поліції ГУНП у Черкаській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України, було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, а саме за відсутністю нанесення діями (бездіяльністю) працівників поліції матеріальних збитків у розмірі не менше 68900 грн. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що наявність вказаних у Висновку службового розслідування від 10.02.2017р. порушень в діях працівників поліції не заперечувалась слідчим ОСОБА_25 в постанові про закриття кримінального провадження від 26.04.2018р.

Тобто в постанові слідчого визнано факт наявності події кримінального правопорушення і це підтверджено також в судовому засіданні та вказано в ухвалі слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 по справі №711/3508/18, яку було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.06.2018 р.

Таким чином, враховуючи факт доведеності наявності події кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачених ч.І ст. 364, ч.І ст. 367 КК України, вважають факт доведеності неодноразового порушення поліцією конституційного права позивачів на об`єктивний розгляд звернень і надання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк, а тому позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди.

Зазначено, що підставами для звернення до суду з даним позовом була систематична бездіяльність поліції при розгляді звернень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приховання поліцією заяв про правопорушення (самоправства) та в результаті цього уникнення винними особами відповідальності за їх вчинення, дій поліції в інтересах третіх осіб, а тому в даному випадку порядок відшкодування шкоди визначається відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. та Конституції України, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про звернення громадян» та ЦК України.

Позивачі не погоджуються з твердженням відповідача з приводу того, що в позовній заяві не зазначено, в чому полягає моральна шкода, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, не вказано з яких саме міркувань виходили позивачі, визначаючи розмір завданої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Розмір моральної шкоди позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначається з врахуванням глибини та тривалості душевних страждань, вимушених змін у їх звичайному способі життя та необхідності прикладення суттєвих зусиль, витрачати свій час для доведення порушення їх конституційних прав на належний розгляд звернень правоохоронним органом. Позивачі вважають, що відшкодування моральної шкоди у розмірі по 100000 грн. кожній буде розумним та справедливим виразом сатисфакції спричинених їм моральних страждань.

Позивач ОСОБА_1 вважає безпідставним посилання відповідача на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.09.2018 р. у справі № 712/15965/17 та на постанову апеляційного суду Черкаської області від 13.11.2018 р. у вказаній справі, тому що рішення про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування у цій справі було прийнято виключно з приводу порушення розумних строків досудового розслідування та не забезпечення у повній мірі всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження №0005884 за ч. 1., ч. 2 ст. 125 КК України щодо нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень від 23.03.2016 р. В даному випадку позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з інших підстав - з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок порушення конституційного права позивачів при розгляді їх звернень від 17.12.2015, 23.03.2016, 05.04.2016, приховання заяв позивачів та тим самим забезпечення відповідачем уникнення притягнення до відповідальності винних осіб за вчинені правопорушення, а також щодо кримінального провадження № 0000243 від 03.07.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України (зловживання службовим становищем та службова недбалість).

Ухвалою суду від 18.12.2018р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.12.2018 задоволено відвід, заявлений судді Шиповичу В.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2018 ухвалою суду від 26.12.2018 суддею Позарецькою С.М. прийнято до провадження дану справу та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_26 адвокат Ліннік М.С. уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на викладені обставини та наявні докази.

В судовому засіданні представник відповідача ГУ НП в Черкаській області за довіреністю Желізняк Ю.В. заперечувала проти позову і просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

В судове засіданні представник відповідача Державної казначейської служби України не з`явився, будучи найденим чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не подано.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено наступне:

1) 17.12.2015 до Черкаського ВП ГУ НП по спецлінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про конфлікт із сусідкою ОСОБА_2 за місцем проживання. По прибуттю на місце працівник поліції ОСОБА_9 відібрав пояснення від ОСОБА_6 та прийняв заяву від ОСОБА_1 про те, що Максунові незаконно демонтували частину паркану. При цьому, ОСОБА_9 не забезпечив реєстрацію заяви ОСОБА_1 , а приєднав її до матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_6 №5408.

18.12.2015 зазначені матеріали були доручені для виконання ст.інспектору Черкаського ВП Голіку А.А., який 23.12.2015 прийняв рішення про списання до справи в порядку Закону України «Про звернення громадян» (висновок №3190). При цьому, він не забезпечив реєстрацію до ЄО заяви ОСОБА_1 від 17.12.2015р. та її розгляд.

23.11.2016 працівниками УОАЗОР ГУ НП опитано ОСОБА_1 з приводу подій від 17.12.2015 року. В ході проведеної ними перевірки забезпечено реєстрацію до ЄО Черкаського ВП звернення ОСОБА_1 від 17.12.2015р. Крім того, за результатами розгляду звернення від 17.12.2015 складено висновок (ЄО №66605 від 06.12.2016, затверджений 16.12.2016) про закінчення перевірки звернення, про що ОСОБА_1 надана відповідь від 16.12.2016.

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого т.в.о. начальника ГУ НП в Черкаській області Кожухівським В.О. від 05.12.2016р. встановлені порушення обліково-реєстраційної дисципліни працівниками Черкаського ВП ГУ НП (Гуріненко ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ) в частині перереєстрації звернення ОСОБА_1 від 17.12.2015.

2) 05.04.2016 з приводу демонтажу огорожі між домоволодіннями ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію «102» та по приїзду працівників поліції написала заяву. Працівники Управління патрульної поліції у м. Черкасах ДПП НПУ по приїзду на місце події ( ОСОБА_28 ) склали електронний рапорт, відібрали пояснення та заяву, але їх до чергової частини Черкаського відділу поліції ГУ НП не надали.

При проведенні службового розслідування від 05.12.2016р. працівниками УОАЗОР ГУ НП забезпечено повторну реєстрацію до ЄО Черкаського ВП ГУ НП звернення ОСОБА_1 від 05.04.2016.

30.11.2016 після вивчення матеріалі ЄО керівництвом слідчого підрозділу Черкаського ВП ці матеріли повернуто до Черкаського ВП для організації перевірки за ЗУ «Про звернення громадян» та відсутністю даних для внесення відомостей до ЄРДР. Дільничним поліції ОСОБА_29 після вивчення матеріалів, вони направлені до слідчого підрозділу для внесення відомостей до ЄРДР, але 06.12.2016р. матеріали повернуті до Черкаського ВП для організації перевірки відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю даних про наявність кримінального правопорушення.

16.12.2016р. працівником поліції ОСОБА_29 складено висновок №19773 щодо розгляду звернення в порядку згаданого Закону, який затверджений т.в.о начальника Черкаського ВП ГУ НП Валовим В.В.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.04.2016 їй надана відповідь Черкаським ВП ГУ НП від 16.12.2016.

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого т.в.о. начальника ГУ НП в Черкаській області Кожухівським В.О. від 05.12.2016р. встановлені порушення обліково-реєстраційної дисципліни працівниками Черкаського ВП ГУ НП (Гуріненко ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ) в частині перереєстрації звернення ОСОБА_1 від 05.04.2016.

Крім того, відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальника ГУ НП в Черкаській області Лютим ОСОБА_14 від 10.02.2017р. встановлені порушення обліково-реєстраційної дисципліни працівниками Черкаського ВП ГУ НП (Гуріненко ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ) в частині реєстрації звернень ОСОБА_1 від 17.12.2015 та від 05.04.2016.

3) 23.03.2016 з приводу нанесення тілесних ушкоджень сусідами Максуновими ОСОБА_1 та її матері ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 зателефонувала на спецлінію «102» та по приїзду працівників поліції нею була написана відповідна заява. Крім того, ОСОБА_2 написала заяву про її побиття сусідами ОСОБА_8 , перебуваючи у лікарні і 23.03.2016 передана працівникам поліції.

Матеріали за цими заявами об`єднані та 23.03.2016 передані до слідчого підрозділу Черкаського ВП ГУ НП для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Між тим, 24.03.2016р. заступником начальника Черкаського ВП ГУ НП Коровченко В.Л. ці матеріали були повернуті начальнику Черкаського ВП ГУ НП для розгляду за нормами ЗУ «Про звернення громадян» з-за відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Після проведеної перевірки за матеріалами працівником поліції ОСОБА_10 , ці матеріали 30.03.2016 повторно направлені до слідчого підрозділу.

03.04.2016 за рішенням заступника начальника Черкаського ВП ГУ НП Коровченко В.Л. ці матеріали без внесення до ЄРДР були приєднані до кримінального провадження №0002982 від 03.04.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яке перебувало у провадженні ст.слідчого СВ Черкаського ВП ГУ НП Хандуся А.А.

11.07.2016 прокурором Черкаської місцевої прокуратури Тітко А.А. матеріали щодо досудового розслідування щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 виділені з кримінального провадження №№0002982.

20.12.2016 прокурором Черкаської місцевої прокуратури Тітко А.А. матеріали щодо досудового розслідування щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 виділені з кримінального провадження №0005884 і по них відкрито кримінальне провадження №0009583.

При цьому, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст.ст. 125 ч.2, 125 ч.1КК України за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.03.2016р. були внесені Черкаським ВП ГУ НП до ЄРДР 11.07.2016 та 20.12.2016 за №0005884.

21.12.2017 кримінальні провадження №0005884 і №0009583 об`єднані в одне провадження за №0005884.

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальника ГУ НП в Черкаській області Лютим В.В. від 10.02.2017р. встановлені порушення термінів внесення інформації про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.03.2016.

Таким чином, відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальника ГУ НП в Черкаській області Лютим ОСОБА_14 від 10.02.2017: за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, що призвело до нереєстрації до ЄО повідомлення ОСОБА_1 від 17.12.2015 заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Черкаського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_16 та старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Черкаського відділу поліції ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_12 ; за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, що виразилось у порушенні вимог Закону України «Про звернення громадян», Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377, під час прийняття, реєстрації і розгляду звернення ОСОБА_1 від 17.12.2015 заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності старші дільничні офіцери поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП капітан поліції ОСОБА_17 та старший лейтенант поліції ОСОБА_9 ; за послаблений контроль за виконанням підпорядкованим особовим складом своїх службових обов`язків суворо вказати заступнику начальнику сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП майору поліції Мельнику С.Ю.; за порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, пп. 1 п.3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 № 69, в частині несвоєчасного внесення інформації про кримінальні правопорушення до ЄРДР та ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 38 КПК України щодо неналежного контролю за процесуальною діяльністю підпорядкованих слідчих при досудовому розслідуванні кримінальних правопорушень заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчий відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_18 , який у період з 07.11.2015 по 10.06.2016 перебував на посаді заступника начальника Черкаського відділу поліції ГУНП начальника слідчого відділу; за порушення підлеглими працівниками обліково-реєстраційної дисципліни та низький контроль за їх службовою діяльністю, затвердження передчасних рішень про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями громадян заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності заступник начальника Черкаського відділу поліції ГУНП керівник патрульної поліції підполковник поліції ОСОБА_19 ; суворо вказано начальнику Черкаського відділу поліції ГУНП полковнику поліції ОСОБА_20 A ОСОБА_21 на послаблений контроль за діями підлеглих працівників при виконанні ними функціональних обов`язків під час розгляду звернень громадян і зажадати вжиття дієвих заходів щодо негайного наведення ладу на цьому напрямку службової діяльності.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 24.04.2017р. подала до ГУ НП в Черкаській області заяву про вчинення злочину працівниками поліції, передбаченого ст.ст. 364, 367 КК України із внесенням відомостей до ЄРДР, посилаючись на висновок від 10.02.2017 слідчого розслідування.

Ухвалою Соснівського райсуду м. Черкаси від 19.06.2017 ГУ НП в Черкаській області зобов`язано внести відомості до ЄРДР за цією заявою.

На підставі вказаної ухвали прокуратурою Черкаської області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000243 від 03.07.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та за № 0000198 від 11.09.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1. ст. 364 КК України, розпочато досудове розслідування. Постановою слідчого від 12.09.2017 матеріали кримінальних проваджень №0000243 та №0000198 об`єднані в одне провадження із № 0000243.

27.09.2017 слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2017 р. по справі № 711/9412/17 постанова від 27.09.2017 р. скасована, а кримінальне провадження №0000243 від 03.07.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України, повернуто до СВ прокуратури Черкаської області для проведення досудового розслідування.

30.11.2017 слідчим в особливо важливих справах СВ прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2018 по справі № 711/170/18 постанова від 30.11.2017 скасована, а кримінальне провадження № 0000243 від 03.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України повернуто до СВ прокуратури Черкаської області для проведення досудового розслідування.

26.04.2018 слідчим в особливо важливих справах СВ прокуратури Черкаської області Забоєм О.В. винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018 по справі № 711/3508/18 відмовлено у задоволенні скарги на постанову від 26.04.2018 слідчого Забоя О.В. СВ прокуратури Черкаської області про закриття кримінального провадження №0000243.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04.06.2018р. ухвала слідчого судді від 08.05.2018 залишена без змін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 1173, 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Як передбачено ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вимоги ст. 23 ЦК України, роз?яснення п. 3, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Слід зазначити, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно, позивачі по справі повинні довести належними та допустимими доказами завдання їм шкоди, і що бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі посилалися на бездіяльність посадових осіб Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області. Позивачі вважають, що моральна шкода завдана їм: не реєстрацією заяви ОСОБА_1 від 17.12.2015, не притягнення осіб до відповідальності; несвоєчасним внесенням відомостей до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.03.2016 та початку досудового розслідування за кримінальним провадженням; не реєстрацією заяви ОСОБА_1 від 05.04.2016, не притягнення до відповідальності осіб, - підлягає відшкодуванню державою за рахунок Державного бюджету України.

Встановлено, що позивачі доводять наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та обґрунтовують їх доказами, а саме: висновком службового розслідування від 05.12.2016, висновком службового розслідування від 10.02.2017, постановою про закриття кримінального провадження № 000243, винесеної слідчим СВ прокуратури Черкаської області Забоєм О.В., ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2018, залишеною ухвалою апеляційного суду від 04.06.2018, медичними документами.

За результатами розгляду справи, суд вважає, що позивачами не доведені позовні вимоги, не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їм шкоди, причинного зв`язку між шкодою та бездіяльністю відповідача, що в силу положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, є процесуальним обов`язком позивачів.

Слід зазначити, що самі по собі факти несвоєчасної реєстрації заяв від 17.12.2015 та від 05.04.2016, за якими були в подальшому проведені перевірки і надані відповіді заявнику від 16.12.2016, несвоєчасне прийняття рішення про внесення відомостей до ЄРДР за заявами від 23.03.2016 (внесені відомості до ЄРДР 11.07.2016 та 20.12.2016), не може свідчити про завдання позивачам шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки доведенню підлягають не лише факти порушення, але і факти завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди.

Крім того, на думку суду, помилковим є твердження позивачів про те, що висновком службового розслідування від 10.02.2017р. встановлено факт наявності в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП (самоуправство), оскільки факт вчинення (не вчинення) певною особою адміністративного правопорушення встановлюється судом, органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Також слід зазначити, що посилання позивачів на підтвердження доводів про моральні страждання - на виписки з медичних карток (амбулаторного хворого) стосовно ОСОБА_1 за одним і тим же номером №9-522 від 14.04.2016 (зокрема, зазначено про отримані травми 23.03.2016), №9-522 від 19.12.2017, №9-522 від 24.01.2018, №9-522 від 27.03.2018 №9-522 від 16.10.2018, в яких зазначено про те, що зі слів ОСОБА_1 вона пов`язує погіршення свого стану здоров`я з побиттям сусідами, затягуванням досудового розслідування, яке проводить поліція, а також тим, що поліція приховує її заяви, - виражена нервово-емоційна лабільність, плаксивість, постійно депресивний пригнічений стан тощо, - не є належними доказами, які доводять обставини завдання їй моральної шкоди внаслідок бездіяльності працівників правоохоронних органів щодо не реєстрації заяв, несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР, оскільки дані обставини у медичних документах зазначені лише зі слів самої ОСОБА_1 . Крім того, за фактом побиття ОСОБА_1 сусідами Максуновими органами досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження №0005884.

Що стосується посилання позивачів у підтвердження тривалості та стійкості душевних страждань - на медичні документи стосовно ОСОБА_2 : виписку з історії хвороби №5244 від 11.04.2016 (отримання травми 23.03.2016), виписку №810 від 18.04.2017, виписку із медичної картки амбулаторного хворого №9-3211 від 14.07.2017, довідки №814 від 05.09.2016, №911 від 06.10.2016, №73 від 23.01.2017, №256 від 17.03.2017, довідку до акту огляду МСЕК №541806 від 30.05.2017 (причина встановлення 3 групи інвалідності загальне захворювання з уразненням опорного рух.апарату), довідку до акту огляду МСЕК №124244 (причина встановлення 3 групи інвалідності загальне захворювання з уразненням опорного рух.апарату), то вони жодним чином не свідчать про наслідки, що настали від бездіяльності працівників поліції.

На думку суду, при дослідженні всіх наданих позивачами медичних документів, - відсутній причинний зв`язок між захворюваннями, наявними у позивачів та діями (бездіяльністю) працівників поліції. Слід також зазначити, що під час розгляду справи позивачами не подавались заяви-клопотання про призначення та проведення судово-психологічної експертизи на предмет встановлення наявності/відсутності моральних страждань внаслідок «незаконних дій, або бездіяльності інших осіб»; причинний зв`язок між ситуацією спричинення шкоди та стражданнями; встановлення, в чому саме полягають моральні страждання в юридично визначених обставинах; інтенсивність, глибина та тривалість страждань.

Таким чином, оскільки позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не доведено належними, допустимими та переконливими доказами факту заподіяння їм моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а отже, і заподіяння моральної шкоди, розмір якої жодним чином не обґрунтований, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 270 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.01.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька