Головуючий у І інстанції Баличева М.Б.
Провадження №22-ц/824/1204/2020 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Надія Степанівна, про визнання іпотеки земельних ділянок припиненою та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Національний банк України звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», про звернення стягнення на предмет іпотеки та просив про його задоволення, посилаючись на те, що 03.02.2009 року між Національним банком України та Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», було укладено кредитний договір № 149/7 від 03.02.2009 року з додатковими договорами, а саме: Додатковий договір № 1 від 10.12.2009 року, Додатковий договір № 2 від 19.02.2010 року, Додатковий договір № 3 від 10.11.2010 року, Додатковий договір № 4 від 31.01.2011 року, Додатковий договір № 5 від 02.06.2011 року, Додатковий договір № 6 від 24.06.2011 року, Додатковий договір № 7 від 25.10.2010 року, Додатковий договір № 8 від 28.04.2012 року, Додатковий договір № 9 від 10.10.2012 року, Додатковий договір № 10 від 01.03.2013 року, Додатковий договір № 11 від 05.03.2013 року, Додатковий договір № 12 від 29.03.2013 року, Додатковий договір № 13 від 10.04.2013 року, Додатковий договір № 14 від 14.05.2013 року, Додатковий договір № 15 від 27.08.2013 року, Додатковий договір № 16 від 27.01.2014 року, Додатковий договір № 17 від 24.02.2014 року, Додатковий договір № 18 від 03.03.2014 року, Додатковий договір № 19 від 30.07.2014 року, Додатковий договір № 20 від 29.01.2015 року.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Національний банк України після його підписання перерахував на рахунок позичальника № НОМЕР_1 кредит у сумі 156 000 000,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 28.12.2009 року з оплатою 18% річних.

В подальшому, сторони неодноразово укладали додаткові угоди до Кредитного договору, якими змінювали розмір суми кредиту, строки повернення кредитних коштів та відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Згідно останньої редакції Кредитного договору сторони домовилися викласти п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Кредитного в наступній редакції:

«Кредитор надає позичальнику кредит на суму 143 873 295,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 27.07.2016 року. Проценти за користування кредитними коштами встановлюються: з 03.02.2009 року по 27.07.2009 року - 18% річних; з 28.07.2009 року по 12.08.2013 року - у розмірі облікової ставки НБУ, плюс 0,5 процентного пункту; з 13.08.2013 року по дату погашення кредиту - у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла станом на 13.08.2013 року плюс 0,5 процентного пункту».

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 03.02.2009 року між Національним банком України та громадянкою України ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 03.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. та зареєстрований в реєстрі за № 226.

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 149/7 від 03.02.2009 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником з: повернення кредиту, наданого у сумі 156 000 000,00 грн. строком повернення не пізніше 28.12.2009 року; сплати процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних, щомісячно; сплати штрафних санкцій у розмірі, передбаченому Кредитним договором.

Відповідно до п. 5 Іпотечного договору в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:110:0737, площею 12,7383 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:078:0739, площею 10,3927 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:081:0261, площею 1,7442 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:111:0738, площею 36,3406 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:118:0735, площею 34,4269 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада.

Позивач у своєму позові посилався на те, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» зобов`язання за Кредитним договором № 149/7 від 03.02.2009 року станом на 06.03.2018 року не виконав, в зв`язку із чим за договором існує заборгованість в розмірі 223 591 800 грн. 23 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 129 424 485,00 грн.; заборгованості по процентам - 92 957 352,05 грн.; пені за прострочення кредиту - 688 697,95 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 521 365,23 грн.

У зв`язку із частковим погашенням заборгованості, розмір заборгованості за Кредитним договором станом на 26.02.2019 року становить 219 805 782,31 грн. та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 125 638 467,08 грн.; заборгованості по процентам - 92 957 352,05 грн.; пені за прострочення кредиту - 688 697,95 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 521 265,23 грн.

Зважаючи на факт невиконання позичальником обов`язків по поверненню кредитних коштів, Національний банк України, як іпотекодержатель, набув право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна, в зв`язку із чим він і звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 у січні 2019 року звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до Національного банку України, треті особи: Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярик Надія Степанівна, про визнання іпотеки земельних ділянок припиненою та зобов`язання до вчинення деяких дій. Позовну заяву обґрунтовувала тим, що 03.02.2009 року між Національним банком України та Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», було укладено кредитний договір № 149/7 від 03.02.2009 року, за умовами якого Національний банк України, як банк - кредитор, зобов`язався надати ПАТ «РОДОВІД БАНК», як позичальнику, кредит в сумі 156 000 000,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 28.12.2009 року зі сплатою 18% річних, а ПАТ «РОДОВІД БАНК», як позичальник, зобов`язався повернути Національному банку України суму кредиту та суму відсотків за користування кредитом.

03.02.2009 року між Національним банком України та ОСОБА_1 було укладено, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. посвідчено, Іпотечний договір за реєстровим № 226, відповідно до умов якого ОСОБА_1 виступила як іпотекодавець та майновий поручитель по кредитних зобов`язаннях ПАТ «РОДОВІД БАНК» перед Національним банком України і надала в іпотеку Національному банку України належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: п`ять земельних ділянок вартістю 104 428 000,00 грн., розташованих за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада.

Згідно п. 1 розділу 1 Іпотечного договору від 03.02.2009 року його було укладено сторонами з метою забезпечення вимог іпотекодержателя, тобто Національного банку України, що випливають з кредитного договору від 03.02.2009 року № 149/7, укладеного між Національним банком України та ПАТ «РОДОВІД БАНК» за вказаним вище кредитним договором.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. в зв`язку з посвідченням Іпотечного договору від 03.02.2009 року було накладено п`ять відповідних заборон відчуження земельних ділянок, які були предметом іпотеки, про що у іпотечному договорі від 03.02.2009 року свідчать відповідні посвідчувальні написи за реєстраційними номерами 227/16, 228/17, 229/18, 230/19 та 231/20.

19.02.2010 року Національний банк України та ПАТ «РОДОВІД БАНК» уклали додатковий договір № 2 до кредитного договору від 03.02.2009 року № 149/7, відповідно до якого сторони дійшли згоди викласти кредитний договір від 03.02.2009 року за № 149/7 у новій редакції, згідно якої Національний банк України надає ПАТ «РОДОВІД БАНК» кредит на суму 156 000 000,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 27.07.2016 року. Проценти за користування кредитом з 16.02.2009 року по 27.07.2009 року встановлено у розмірі 18% річних та з 28.07.2009 року по 27.07.2016 року у розмірі облікової ставки НБУ, що буде діяти в цей період, плюс 0,5 процентного пункту, а також з січня 2014 року встановлено графік погашення кредиту з останнім платежем 27.07.2016 року та останнім платежем за процентами 31.12.2012 року.

Згідно п. 1.2, п. 1.3 укладеного сторонами кредитного договору у новій редакції виконання зобов`язань за ним забезпечується заставою простих іменних акцій за номінальною вартістю 172 770 000,00 грн., належних Міністерству фінансів України, про що сторонами укладається окремий договір застави.

Отже, з моменту укладення додаткового договору № 2 від 19.02.2010 року змінилися істотні умови кредитного договору, а саме: строк повернення кредиту було збільшено більш ніж на 6,5 років з 28.12.2009 року на 27.07.2016 року; змінено порядок виконання зобов`язання, оскільки було встановлено графік погашення кредиту; змінено розмір відсотків залежно від періоду. Таким чином, внаслідок зміни строку виконання основного зобов`язання значно збільшено розмір всього основного строку користування кредитом, який відповідно збільшив загальну суму відсотків, що має бути сплачена протягом збільшеного строку.

Крім того, змінено і особу майнового поручителя за основним договором: ОСОБА_1 замінено на власника ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Міністерство фінансів України, а предмет застави змінено з іпотеки нерухомого майна (земельних ділянок, належних ОСОБА_1 ) на цінні папери (прості іменні акції), належні Міністерству фінансів України.

Таким чином, в даному випадку зобов`язання ПАТ «РОДОВІД БАНК» перед Національним банком України за кредитним договором від 03.02.2009 року за № 149/7 припинено внаслідок новації з моменту укладення цими ж особами додаткового договору № 2 від 19.02.2010 року до вказаного кредитного договору, тобто з 19.02.2010 року.

Зважаючи на факт припинення зобов`язань за основним договором внаслідок новації, ОСОБА_1 просила визнати припиненою і іпотеку земельних ділянок, належних їй на праві власності, визнати припиненим іпотечний договір від 03.02.2009 року, скасувати обтяження іпотекою та заборони відчуження, накладені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. щодо земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 , та зобов`язати до вчинення дій, пов`язаних з вилученням (виключенням) з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційних записів про обтяження земельних ділянок іпотекою та заборони відчуження земельних ділянок.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року в задоволенні позову Національного банку України відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано припиненим іпотечний договір від 03.02.2009 року реєстраційний № 226, укладений між Національним банком України та ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань позичальника - Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Надією Степанівною.

Стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

В задоволенні інших вимог зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Національний банк України подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким повністю задовольнити позов Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання іпотеки земельних ділянок припиненою. Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 604 ЦК України в частині припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок новації, оскільки насправді між сторонами заміни первісного зобов`язання новим не відбулося, а були лише внесені зміни в існуюче зобов`язання. Також апелянт посилався на порушення судом вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку» в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про припинення іпотеки земельних ділянок, оскільки нею не було доведено наявності передбачених законом підстав для припинення іпотеки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ремізовська Н.К. просила апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник Національного банку України подану апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник ОСОБА_1 в апеляційному суді проти задоволення скарги банку заперечила та просила залишити рішення суду без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники ПАТ «РОДОВІД БАНК» в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу Національного банку України та наполягали на скасуванні рішення з підстав, викладених у скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2009 року між Національним банком України та Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», було укладено кредитний договір № 149/7 від 03.02.2009 року та ряд додаткових договорів, а саме: Додатковий договір № 1 від 10.12.2009 року, Додатковий договір № 2 від 19.02.2010 року, Додатковий договір № 3 від 10.11.2010 року, Додатковий договір № 4 від 31.01.2011 року, Додатковий договір № 5 від 02.06.2011 року, Додатковий договір № 6 від 24.06.2011 року, Додатковий договір № 7 від 25.10.2010 року, Додатковий договір № 8 від 28.04.2012 року, Додатковий договір № 9 від 10.10.2012 року, Додатковий договір № 10 від 01.03.2013 року, Додатковий договір № 11 від 05.03.2013 року, Додатковий договір № 12 від 29.03.2013 року, Додатковий договір № 13 від 10.04.2013 року, Додатковий договір № 14 від 14.05.2013 року, Додатковий договір № 15 від 27.08.2013 року, Додатковий договір № 16 від 27.01.2014 року, Додатковий договір № 17 від 24.02.2014 року, Додатковий договір № 18 від 03.03.2014 року, Додатковий договір № 19 від 30.07.2014 року, Додатковий договір № 20 від 29.01.2015 року (том 1, а.с.13-56).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Національний банк України після його підписання перерахував на рахунок позичальника № НОМЕР_1 кредит у сумі 156 000 000,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 28.12.2009 року з оплатою 18% річних.

В подальшому, сторони неодноразово укладали додаткові угоди до Кредитного договору, якими змінювали розмір суми кредиту, строки повернення кредитних коштів та відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Згідно останньої редакції Кредитного договору сторони домовилися викласти п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Кредитного в наступній редакції:

«Кредитор надає позичальнику кредит на суму 143 873 295,00 грн. на строк з 03.02.2009 року по 27.07.2016 року. Проценти за користування кредитними коштами встановлюються: з 03.02.2009 року по 27.07.2009 року - 18% річних; з 28.07.2009 року по 12.08.2013 року - у розмірі облікової ставки НБУ, плюс 0,5 процентного пункту; з 13.08.2013 року по дату погашення кредиту - у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла станом на 13.08.2013 року плюс 0,5 процентного пункту» (том 1, а.с.52).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором від 03.02.2009 року між Національним банком України та громадянкою України ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 03.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. та зареєстрований в реєстрі за № 226 (том 1, а.с.57-61).

Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 149/7 від 03.02.2009 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником з: повернення кредиту, наданого у сумі 156 000 000,00 грн. строком повернення не пізніше 28.12.2009 року; сплати процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних, щомісячно; сплати штрафних санкцій у розмірі, передбаченому Кредитним договором.

Відповідно до п. 5 Іпотечного договору в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:110:0737, площею 12,7383 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:078:0739, площею 10,3927 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:081:0261, площею 1,7442 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:111:0738, площею 36,3406 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада;

- земельну ділянку з кадастровим номером :10:118:0735, площею 34,4269 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська сільська рада.

З матеріалів справи також вбачається, і це встановлено судом, що ПАТ «РОДОВІД БАНК» зобов`язання за Кредитним договором № 149/7 від 03.02.2009 року станом на 06.03.2018 року не виконав, в зв`язку із чим за договором існувала заборгованість в розмірі 223 591 800 грн. 23 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 129 424 485,00 грн.; заборгованості по процентам - 92 957 352,05 грн.; пені за прострочення кредиту - 688 697,95 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 521 365,23 грн.

У зв`язку із частковим погашенням заборгованості, розмір заборгованості за Кредитним договором станом на 26.02.2019 року становив 219 805 782,31 грн. та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 125 638 467,08 грн.; заборгованості по процентам - 92 957 352,05 грн.; пені за прострочення кредиту - 688 697,95 грн.; пені за прострочення сплати процентів - 521 265,23 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки та часткове задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про припинення іпотеки земельних ділянок, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення ст. 604 ЦК України (про новацію) та ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Новація не допускається щодо зобов`язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом.

Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки принцип свободи договору є одним з основних принципів зобов`язальних правовідносин, сторони вправі припинити існуюче між ними зобов`язання за домовленістю.

Укласти договір про припинення зобов`язання сторони можуть як до початку виконання зобов`язання, так і в процесі його виконання.

Предметом домовленості може бути будь-яка діяльність сторін, зокрема передача відступного, прощення боргу тощо.

Одним із способів припинення зобов`язання за домовленістю сторін є новація зобов`язання або заміна первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами.

Новацію характеризують наступні ознаки: наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання; наявність умови про припинення попереднього зобов`язання; припинення всіх додаткових зобов`язань; виникнення між тими ж особами нового зобов`язання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання.

У випадку новації сторони шляхом заміни предмета чи способу виконання зобов`язання припиняють його і створюють нове.

За загальним правилом підписання договору про новацію припиняє не тільки основне зобов`язання, але й інші додаткові зобов`язання, пов`язані із основним (застава, зокрема, іпотека, порука, гарантія тощо). Причому таке припинення має місце автоматично, незалежно від вказівки на це в договорі.

Для того ж, щоб залишити додаткове зобов`язання чинним, сторони мають прямо зазначити про це в договорі про новацію або погодити це будь-яким іншим чином.

Таким чином, новація - це угода про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж самими сторонами. Юридичною підставою для зобов`язання, що виникає при новації, є домовленість сторін попередньої угоди про припинення первісного зобов`язання та про виникнення нового, яке за своїм змістом відрізняється від попереднього.

Зі змісту укладеного між сторонами додаткового договору №2 від 19.02.2010 року не вбачається, що сторони в ньому обумовили припинення існуючого між ними кредитного зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору від 03.02.2009 року, та заміну цього зобов`язання новим, яке за своїм змістом відрізняється від попереднього, тобто сторони лише змінили деякі умови існуючого зобов`язання, в зв`язку із чим положення ст. 604 ЦК України на дані правовідносини не поширюються, а висновок суду про припинення основного зобов`язання в зв`язку з новацією є помилковим та таким, що порушує норми матеріального права.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку", діючого на час укладення договору іпотеки, підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо Іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Апеляційним судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що основне зобов`язання, яке виникло з кредитного договору, укладеного 03.02.2009 року між Національним банком України та ПАТ «РОДОВІД БАНК», не припинено, в зв`язку із чим, зважаючи на відсутність передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підстав припинення іпотеки, іпотека, предметом якої є земельні ділянки, належні іпотекодавцю ОСОБА_1 , передані нею в забезпечення виконання позичальником ПАТ «РОДОВІД БАНК» основного зобов`язання за кредитним договором, продовжує діяти до повного виконання основного зобов`язання.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про визнання іпотеки припиненою в зв`язку із припиненням основного зобов`язання внаслідок заміни його новим зобов`язанням, є помилковим та порушує норми матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в частині вимог про визнання іпотеки припиненою неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення. При цьому рішення суду в частині незадоволених вимог зустрічного позову ОСОБА_1 підлягає залишенню без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При вирішенні питання про ухвалення по справі нового рішення колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що боржником ПАТ «РОДОВІД БАНК» основне зобов`язання за кредитним договором від 03.02.2009 року належним чином не виконується, в зв`язку із чим Національний банк України, як іпотекодержатель, набув право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді належних іпотекодавцю ОСОБА_1 земельних ділянок, розташованих на території Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області, переданих нею в іпотеку Банку згідно Іпотечного договору від 03.02.2009 року.

Враховуючи те, що Національним банком України доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність у справі підстав до задоволення його позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». При цьому у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою колегія суддів відмовляє в зв`язку із недоведеністю нею наявності передбачених законом підстав для припинення іпотеки.

Оскільки позовні вимоги Національного банку України підлягають задоволенню, з ОСОБА_1 на користь Національного банку України підлягають стягненню понесені ним по справі судові витрати у вигляді судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 610 357 грн. 50 коп., факт понесення яких підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національного банку України- задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року в частині задоволення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 та відмови у задоволенні позовних вимог Національного банку України - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовити, позов Національного банку України - задовольнити.

В рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (Код , вул. Північно-Сирецька, 1-3, м. Київ, 04070) за Кредитним договором від 03.02.2009 року № 149/7 (з усіма змінами та доповненнями), перед Національним банком України (Код , 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) в загальній сумі заборгованості станом на 26.02.2019 року у розмірі 219 805 782 (двісті дев`ятнадцять мільйонів вісімсот п`ять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 125 638 467,08 грн.; заборгованість по процентам - 92 957 352,05 грн.; пеня за прострочення кредиту - 688 697,95 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 521 265,23 грн., звернути стягнення на предмети іпотеки за іпотечним договором від 03.02.2009 року, укладеним між Національним банком України (Код , 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) та громадянкою України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Надією Степанівною та зареєстрованим за № 226, а саме на наступне майно:

Земельну ділянку (кадастровий номеру :10:110:0737) площею 12,7383 (дванадцять цілих сім тисяч триста вісімдесят сім десятитисячних) га, яка розташована за адресою: Київська область , Вишгородський район, Абрамівська с/p, цільове призначення (використання) даної земельної ділянки - для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 680106, виданого Вишгородською райдержадміністрацією Київської області 30.01.2009 року на підставі розпорядження Голови Вишгородської райдержадміністрації № 502 від 11.07.2008 року, зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №33 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною - 2 127 300,00 грн. без ПДВ;

Земельну ділянку (кадастровий номер :10:078:0739) площею 10,3927 (десять цілих три тисячі дев`ятсот двадцять сім десятитисячних) га, яка розташована за адресою: Київська область , Вишгородський район, Абрамівська с/p, цільове призначення (використання) даної земельної ділянки - для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 680102, виданого Вишгородською райдержадміністрацією Київської області 30.01.2009 року на підставі розпорядження Голови Вишгородської райдержадміністрації № 502 від 11.07.2008 року, зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною - 1 735 600,00 грн. без ПДВ;

Земельну ділянку (кадастровий номер :10:081:0261) площею 1,7442 (одна ціла сім тисяч чотириста сорок дві десятитисячних) га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська с/р, цільове призначення (використання) даної земельної ділянки - для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 680104 виданого Вишгородською райдержадміністрацією Київської області 30.01.2009 року на підставі розпорядження Голови Вишгородської райдержадміністрації № 502 від 11.07.2008 року, зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України«Про виконавче провадження», за початковою ціною - 305 900,00 грн. без ПДВ;

Земельну ділянку (кадастровий номер :10:111:0738) площею 36,3406 (тридцять шість цілих три тисячі чотириста шість десятитисячних) га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська с/р, цільове призначення (використання) даної земельної ділянки - для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 680105, виданого Вишгородською райдержадміністрацією Київської області 30.01.2009 року на підставі розпорядження Голови Вишгородської райдержадміністрації № 502 від 11.07.2008 року, зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 32, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження», за початковою ціною - 6 068 900,00 грн. без ПДВ;

Земельну ділянку (кадастровий номер :10:118:0735) площею 34,4269 (тридцять чотири цілих чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять десятитисячних) га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Абрамівська с/р, цільове призначення (використання) даної земельної ділянки - для ведення садівництва, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 680103, виданого Вишгородською райдержадміністрацією Київської області 30.01.2009 року на підставі розпорядження Голови Вишгородської райдержадміністрації № 502 від 11.07.2008 року, зареєстрованого в Управлінні земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження», за початковою ціною - 6 038 500,00 грн. без ПДВ.

В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного банку України судовий збір у розмірі 610 357 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: