ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1261/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі РАСУЛОВІЙ А.А.

за участю:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явився;

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування сплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» (далі - Позивач, ТДВ СК «КРЕДО») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивачем зазначено, що 07.10.2015 року сторони уклали договір страхування № АІ/7297369, згідно якого Позивач зобов`язався, у разі настання страхового випадку, сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

16.09.2016 року о 13 годині 45 хвилин, по вул. Бориспільська, с. Гора, Бориспільський район, Київська область, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВМW 325, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу автомобілю МАZDА 6, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

У відповідності до постанови Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобілю ВМW 325, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

В результаті Дорожньо-транспортної пригоди автомобілю МАZDА 6, державний номер НОМЕР_2 , заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 115444/10/16 від 07.10.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , сума складає 119 297,22 грн. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі, з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-7184157 від 20.10.2016 року, складає 45 000 грн.

Страхове відшкодування виплачено ТДВ «СК «КРЕДО» на підставі заяви ОСОБА_4 та згідно платіжного доручення № 4025 від 24.10.2016 року в повному розмірі.

Відповідач не звертався та не повідомляв Позивача про зазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 45 000 грн., оскільки останнім не було дотримано норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання.

27 січня 2020 року представником Відповідача - ОСОБА_5 було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що подальше отримання страхового відшкодування є неправомірним, оскільки на момент виплати Позивачем страхового відшкодування, шкоду завдану Відповідачем внаслідок вказаного ДТП, було відшкодовано останнім добровільно у розмірі 104 000 грн. потерпілій особі, у відповідності до нотаріально засвідчених заяв власника пошкодженого автомобіля та водія даного транспортного засобу. Також, Позивачем не взято до уваги той факт, що встановлений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону, обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, надати страховику повідомлення про ДТП передбачений законодавством із метою надання сраховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. При цьому, зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, а не на необхідність безумовного стягнення сум у порядку регресу.

27 січня 2020 року, через канцелярію суду, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подано зустрічну позовну заяву до ТДВ СК «КРЕДО» про відшкодування сплачених коштів.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ СК «КРЕДО» про відшкодування сплачених коштів, залишено без руху, надавши позивачу за зустрічним позовом строк у п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

24 лютого 2020 року, через канцелярію суду, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву, об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Вимоги зустрічної позовної заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 мотивує тим, що оскільки ОСОБА_1 відшкодував шкоду потерпілій особі в добровільному порядку, завдану транспортному засобу внаслідок ДТП, та зважаючи на той факт, що його цивільно-правову відповідальність було застраховано ТДВ СК «КРЕДО» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7297369, у Позивача виникло право вимоги до страхової компанії на повернення сплачених сум в ліміті, значеному Полісом страхування, а саме у розмірі 50 000 гривень.

07 лютого 2020 року Відповідачем за зустрічним позовом було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що переходу права вимоги від потерпілої особи до ОСОБА_1 не відбулось, оскільки Відповідач - ТДВ СК «КРЕДО» виконало свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування, а ОСОБА_1 виконав свій обов`язок по відшкодуванню шкоди, що складає різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

30 березня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 було надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого підтримано зустрічну позовну заяву, доводи Відповідача - ТДВ СК «КРЕДО», викладені у відзиві, вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання представник Позивача за первісним позовом - ТДВ СК «КРЕДО» не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги ТДВ СК «КРЕДО» просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи представник відповідача повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.10.2015 року між ТДВ СК «КРЕДО» та ОСОБА_1 укладено договір страхування № АІ/7297369 (а. с. 10).

16.09.2016 року о 13 годині 45 хвилин, по вул. Бориспільська, с. Гора, Бориспільський район, Київська область, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВМW 325, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу автомобілю МАZDА 6, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

У відповідності до постанови Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобілю ВМW 325, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

В результаті Дорожньо-транспортної пригоди автомобілю МАZDА 6, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ,заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 115444/10/16 від 07.10.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали, становить 119 297, 22 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу з врахування ПДВ, становить 141 909, 26 грн. (а.с. 13-21). Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі, з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-7184157 від 20.10.2016 року, складає 45 000 грн. (а. с. 22).

Страхове відшкодування виплачено ТДВ «СК «КРЕДО» на підставі заяви ОСОБА_4 та згідно платіжного доручення № 4025 від 24.10.2016 року у розмірі 45 000 грн. (а.с. 23).

Відповідач не звертався та не повідомляв ТДВ «СК «КРЕДО» про зазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Внаслідок виниклого ДТП, Відповідачем було добровільно відшкодовано потерпілій особі розмір завданої шкоди у сумі 104 000 грн, у відповідності до нотаріально засвідчених заяв власника пошкодженого автомобіля - ОСОБА_4 від 18.10.2016 року за № 1005 та водія даного транспортного засобу - ОСОБА_2 від 18.10.2016 року № 1007 (а. с. 67-68).

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог діючого законодавства, здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника, і страхового акту, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

У відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На підставі ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Посилаючись на ст. 33, підпункт «ґ» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, повідомити страховика про ДТП, ТДВ «СК «КРЕДО» зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вказаний обов`язок та не повідомив страхову компанію у вказаний строк про ДТП за його участі, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача на користь страхової компанії у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 45 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно абзацу 4 пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - у разі невиконання особою, відповідальність якої страхована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не виконав вищезазначеного обов`язку, що встановлений п. 33.1.4. ст. 33 Закону, а тому шкода, за наявності підстав для стягнення, повинна повністю відшкодовуватись саме ним, а не страховою компанією, з якою укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової, а тому позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно доводів, викладених у зустрічному позові, суд дійшов до наступних висновків.

Як було зазначено вище, відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

При цьому, пунктом 35.1 ст. 35 даного Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих.

ТДВ «СК «КРЕДО» зазначено, а матеріалами справи не спростовується, що жодної інформації ані від водія, ані від власника пошкодженого у ДТП транспортного засобу МАZDА 6, державний номерний знак НОМЕР_3 , про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, на адресу ТДВ СК «КРЕДО» не надходило. Як виходить із змісту первісного позову, не надходило такої інформації і від ОСОБА_1 , а тому Страховим актом № ОСГПО-7184157 від 20.10.2016 року, затвердженим генеральним директором ТДВ «СК «КРЕДО» Кривцуном В.В., прийнято відповідне рішення, та згідно платіжного доручення № 4025 від 24.10.2016 року зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі в розмірі 45 000 грн., тобто у відповідності до вимог Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України регламентовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу МАZDА 6, державний номерний знак НОМЕР_3 , з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали - 119 297.22 грн. Вартість фактичного відновлювального ремонту склала 183 658.95 грн., а вартість ремонту з врахуванням фізичного зносу (з ПДВ) - 141 909,26 грн.

Враховуючи, вказану вартість ремонту у відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 115444/10/16 від 07.10.2016 року, ОСОБА_4 - власник пошкодженого автомобіля, отримала від ТДВ СК «КРЕДО» узгоджене страхове відшкодування у розмірі 45 000 грн. в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та від ОСОБА_1 - 104 000 грн. добровільного відшкодування.

Враховуючи викладене, вбачається, що Відповідач за зустрічним позовом - ТДВ СК «КРЕДО» виконало свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування, у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки страховій компанії не було відомо про вже здійснені розрахунки між учасниками ДТП, а покладений Законом обов`язок щодо повідомлення страхової компанії про відповідні дії, не було виконано. Одночасно, суд зауважує, що оскільки зобов`язання ТДВ СК «КРЕДО» за полісом № АІ/7297369 є повністю виконаними, переходу права вимоги від потерпілої особи до позивача за зустрічним позовом не відбулось, тому стягнення відшкодування за цим полісом зі страхової компанії є неможливим.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом слід відмовити.

В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з Відповідача - ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «КРЕДО» підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду за первісним позовом.

На підставі викладеного, керуючись стст. 993, 999, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст. 13, 81, 141, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» до ОСОБА_1 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» (, адреса: 69068, м. Запоріжжя, пр-т. Моторобудівників, буд. 34) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 45 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» (, адреса: 69068, м. Запоріжжя, пр-т. Моторобудівників, буд. 34) витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування сплачених коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.