справа № 563/346/19
У Х В А Л А
23 січня 2020 року м. Корець
Корецький районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді Опришка П.З.
секретар судових засідань Литвинчук Л.Л.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства,-
В провадженні Корецького районного суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства.
В підготовчому судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення у справі повторної судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення, чи є позивач біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання.
Представник відповідача та відповідач у підготовчому судовому засіданні щодо призначення вказаної експертизи не заперечили.
Дослідивши заявлене клопотання, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вищевказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ухвалами суду вже двічі 05.06.2019 року та 19.09.2019 року призначалася судово-генетична експертиза якою відповідача було зобов`язано з`явитися в експертну установу, однак остання у визначену дату і час в експертну установу не з`являлася.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обовязків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Згідно із ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є в тому числі привід.
Відповідно до абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 16.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства» згідно із ст.ст. 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Згідно абз. 3 вищевказаної Постанови у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.
Згідно із ч.1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого, вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю і здоровю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.
Згідно норм ст.ст. 143, 144 ЦПК України суду надано право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства. Однак проведення такої експертизи неможливе без втручання у сферу тілесної недоторканності особи. Це означає, що біологічні матеріали для проведення дослідження не можна у неї взяти силоміць. Отже, особу можна привести примусово до приміщення, де має бути проведена експертиза, але примусове її проведення неможливе. Зазначена норма може лише виконати місію додаткового стимулювання особи до прибуття для проведення експертизи у встановлений час.
В зв`язку з тим, що викладені в клопотанні про призначення експертизи факти можливо з`ясувати лише за результатами висновків експертів, а суд таких спеціальних знань не має, для повного та всебічного розгляду справи необхідно призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, а також застосувати примусовий привід до відповідача.
Оскільки, для проведення експертизи потрібен значний проміжок часу, то на підставі п. 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність на час проведення експертизи зупинити провадження у справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 103, 104, 143, 144,147, 223, 252-253, 259-261 ЦПК, ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 29 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», суд,-
Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу.
На вирішення експертів поставити питання:
- чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати відносно відповідача, ОСОБА_3 , привід до приміщення Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Виконання ухвали про привід доручити Корецькому ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.
Про конкретну дату і час приводу повідомити сторін та Корецьке ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області додатково та невідкладно після отримання відповідного повідомлення з експертної установи.
Для проведення експертизи надіслати належним чином завірену копію ухвали суду.
Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Зобов`язати ОСОБА_1 оплатити витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Зобов`язати експертну установу провести експертизу в строк протягом 1 (одного) місяця з моменту отримання експертною установою копії цієї ухвали, за умови оплати вартості експертизи позивачем ОСОБА_1 .
На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.
Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів. Ухвала в частині призначення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації оскарженю не підлягає.

Суддя Опришко П.З.