Дата документу 14.12.2020 Справа № 334/4126/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4126/20 Головуючий у 1 інстанції Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/3700/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення.

07 жовтня 2020 року представником відповідачів ОСОБА_5 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (М. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (М. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки її постановлено з порушенням норм процесуального права. Просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Представником відповідача ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2020 року зупинено провадження з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (М. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 про визнання цих електронних торгів недійсними, а відтак наявні підстави для зупинення провадження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначив, що у суду були відсутні підстави для зупинення провадження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки у справі № 334/4126/20 зібрані та надані докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у цій справі.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У частині 3 статті 210 ЦПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється лише з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Тобто, наведеною нормою передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, і підстава, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, у вказаному переліку відсутня. Провадження у цивільній справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України може бути зупинено лише до початку розгляду справи по суті.

Крім того, розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Тобто, за вимогами ч. 3 ст. 210 ЦПК України зупинення провадження у зазначеній справі на стадії її розгляду по суті на підставі п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України не передбачено.

Суд наведених обставин не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.

Посилання в ухвалі суду на те, що розгляд зазначеної справи є об`єктивно неможливим до вирішення справи № 334/3999/20 є помилковим.

Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає до скасування із направленням справи для продовження розгляду.

Крім того, ухвала суду не містить обґрунтувань об`єктивної неможливості розгляду цієї цивільної справи до ухвалення судового рішення у кримінальній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у цивільній справі є про усунення перешкод у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення.

Докази у цій справі дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у цій справі.

Таким чином посилання суду першої інстанції на об`єктивну неможливість розгляду справи № 334/4126/20 про усунення перешкод у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою, визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселення, до розгляду справи № 334/3999/20 про визнання електронних торгів недійсними є помилковим, а тому відсутні підстави, визначені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу про зупинення провадження судом постановлено з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2020 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді: