Дата документу 15.01.2020 Справа № 320/5041/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/5041/14 Головуючий у 1-й інстанції: Купавська Н.М.
Провадження №22-ц/807/336/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаряПодліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що він є стороною виконавчого провадження (боржником) № 59951872, відкритого на виконання виконавчого листа № 2/320/10/2016, виданого 25.02.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості спільного майна у розмірі 1 045 367,00 грн. Приватним виконавцем порушено процедуру проведення оцінки нерухомого майна, а тому вказана оцінка є недійною. Крім того, за інформацією скаржника земельну ділянку передано на реалізацію на сайті ДП «СЕТАМ» лот № 380354, лот № 380371, торги призначені на 30.10.2019 року. Однак приватним виконавцем допущено грубе порушення строків передачі майна на реалізацію, оскільки датою опублікування лотів є 10.10.2019 року, тоді коли строк на оскарженя результатів оцінки ще не сплинув.

Із урахуванням зазначеного скаржник просив суд: Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова Кирила Костянтиновича щодо визначення оцінки та передачі на реалізацію описаного та арештованого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0079, загальною площею 0,1054 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 р АДРЕСА_2 н АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_1 ; Земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0047, загальною площею 0,1048 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 незаконними.

Усунути порушення прав боржника у виконавчому провадженні № 59951872, відкритому на виконання виконавчого листа № 2/32010/2016, виданого 25.02.2015 року Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості спільного майна в розмірі 1045367,00 грн. шляхом проведення оцінки майна за ринковими цінами та відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Крім того, заявник просить зупинити реалізацію арештованого майна, а саме, земельної ділянки кадастровий номер :02:019:0079, загальною площею 0,1054 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 р АДРЕСА_2 н АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_1 ;земельної ділянка кадастровий номер :02:019:0047, загальною площею 0,1048 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року зупинено реалізацію на електронних торгах арештованого при здійсненні виконавчого провадження № 59951872 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/320/10/2016, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 25.02.2015, нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,1054га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер :02:019:0079; земельної ділянки, площею 0,1048га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:019:0047, що належать ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про те, що на стадії розгляду скарги на дії державного виконавця процесуальне ( та будь-яке інше) законодавство не передбачає право суду зупинити реалізацію арештованого майна, суд не може вжити заходи забезпечення скарги. Однак, оскаржуваною ухвалою суд зупинив реалізацію на електронних торгах арештованого при здійсненні виконавчого провадження майна, що не передбачено ст. ст. 447-453 ЦПК України. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованго суду України від 07.02.2014 року при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке можу бути оскаржене до суду.Просив постановити нове судове рішення, яким залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Учасники справи до апеляційного суду не з`явилися, повідомлені про дату, місце та час розгляду справи згідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має првво скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи прохання ОСОБА_1 про зупинення реалізації майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,1054га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер :02:019:0079; земельної ділянки, площею 0,1048га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:019:0047, що належать ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись ст. 447 ЦПК України і посилаючись на ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження», виходив із того, що розгляд скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця з приводу оскарження проведеної оцінки майна безпосередньо впливає на питання реалізації належного йому майна, а тому зупинив процедуру реалізації майна указаних земельних ділянок.

Однак із вказаними висновками колегія суддів не може погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Разом із тим, згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження").

Так, Законом України "Про виконавче провадження" у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 447 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити "забезпечення скарги" шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Отже, у суду не було повноважень задовольняти прохання ОСОБА_1 та зупинити реалізацію майна на електронних торгах, а саме: земельної ділянки, площею 0,1054га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер :02:019:0079; земельної ділянки, площею 0,1048га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:019:0047, до набуття законної сили судовим рішенням за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , суб`єкт оціночної діяльності-суб`єкт господарювання ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції Українита ст. ст. 3, 10 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року та "Лавентс проти Латвії" від 07 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Ураховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, слід дійти висновку, що суд порушив норми ЦПК України та вийшов за межі своїх процесуальних повноважень.

Порушення судом зазначених вимог є порушенням принципу верховенства права, проголошеного Конституцією України, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, оскільки ухвала про забезпечення скарги на дії державного виконавця прийнята судом поза межами його компетенції, тому у розумінні цих норм не можна визнати, що ухвала постановлена "судом, встановленим законом".

Таким чином, оскільки ухвали суду щодо зупинення реалізації майна до набуття законної сили судовим рішенням за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця постановлене судом першої інстанції з перевищенням передбачених законом процесуальних повноважень, то вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379,381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2019 року у цій справі скасувати.

У задоволенні прохання ОСОБА_1 про зупинення реалізації майна, а саме: земельної ділянки, площею 0,1054га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер :02:019:0079; земельної ділянки, площею 0,1048га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:019:0047 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повна постанова складена 20 січня 2020 року.

Головуючий

Судді: