Справа № 362/5243/20
Провадження № 2/362/2546/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 листопада 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

з участю секретаря судового засідання - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, з 11 травня 1999 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору міни набули права власності на 9/20 частин житлового будинку загальною площею 107,9 кв. м. (житлова - 63,6 кв. м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому подружнє життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалося внаслідок чого рішенням Васильківського районного суду Київської області від 28.08.2001 року шлюб між ними було розірвано. При цьому після розлучення деякий час ОСОБА_3 ще продовжував проживати у спірному будинку, але в подальшому знявся з реєстрації та виїхав з помешкання, позову про поділ майна та його виділ в натурі не пред`являв. Так ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добросовісно та відкрито володіють вказаним майном протягом тривалого часу, інших володільців вказаного майна не має, у зв`язку з чим і звернулась до суду із зазначеним позовом.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячиз наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору міни від 11 травня 1999 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули права власності на 9/20 частин житлового будинку загальною площею 107,9 кв. м. (житлова - 63,6 кв. м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7). Даний договір зареєстрований в реєстрі за № 1371 (а.с. 8).

Згідно рішення Васильківського районного суду Київської області 2-751/01 шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 33).

Відповідно до записів у «будинковій книзі» будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 виписаний (знятий з реєстрації) 18.12.2001 року.(а.с. 20).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов складеного депутатом Глевахівської селищної ради VII скликання Васильківського району Київської області 30.07.2020 року ОСОБА_6 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безперервно проживають у частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 1999 року по теперішній час, всі витрати на утримання даного несуть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 34).

Відповідно до наданих позивачами копій квитанцій витрати пов`язані з утриманням та доглядом спірної частини житлового будинку сплата комунальних платежів несуть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 35-138)

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів,які перебувають у власності, не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК України).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 2 п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

За змістом ст. 344 ЦК України набувальна давність - це спосіб отримання права власності на нерухоме або рухоме майно особою, яка не є власником такого майна, але добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим майном як своїм власним протягом визначених законом строків, зокрема, щодо нерухомого майна протягом - десяти років, щодо рухомого майна - протягом п`яти років.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, для ухвалення судом рішення про визнання за особою права власності на чуже майно за набувальною власністю, суд повинен встановити наявність чотирьох необхідних умов: 1) добросовісність володіння особою чужим майном; 2) відкритість володіння нею цим майном; 3) безперервність володіння майном; 4) володіння майном протягом встановленого законом строку (нерухомим майном - десять років, рухомим майно - п`ять років).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, враховуючи, що позивачі добросовісно користуються спірним нерухомим майном, відкрито та безперервно понад 10 років, та продовжують проживати у частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , сплачують комунальні послуги, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 9/160 частини житлового будинку, загальною площею 107,9кв. м. (житлова - 63,6 кв. м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 9/160 частини житлового будинку, загальною площею 107,9кв. м. (житлова - 63,6 кв. м.), з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його вручення, Учасник справи , якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя М.М. Ковбель