права № 700/608/19
Номер провадження 4-с/700/1/20
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колотила Сергія Вадимовича про визнання незаконною постанови,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колотила Сергія Вадимовича про визнання незаконною постанови.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник зазначила, що згідно виконавчого листа по справі №577/199/15-ц від 12.05.2015 року, який виданий Лисянським районним судом Черкаської області на підставі рішення від 24.10.2014 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 .

Постановою державного виконавця відділу ДВС Колотило С.В. від 19.10.2015 року вище вказане виконавче провадження закінчено, на підставі заяви ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з погашенням боргу боржником.

Скаржником дійсно було написано заяву про закриття виконавчого провадження, однак зі змісту даної заяви вбачається, що боржник лише погасив заборгованість за аліментами станом на 08.10.2015 року. Про те, що скаржник просить закінчити виконавче провадження як «виконане», у заяві не вказано. Відтак, ОСОБА_1 заперечує той факт, що боржник міг виконати у повному обсязі зобов`язання по сплаті аліментів на утримання двох дітей, коли дітям лише 12 та 4 роки.

У 2019 році ОСОБА_1 звернулася до Конотопського суду за видачею судового наказу про стягнення аліментів, оскільки, що мала на них право. Однак виявилося, що оскільки є постанова про закінчення виконання, її діти залишилися без утримання. У заяві, копію якої вона отримала, було посилання про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник вважає протиправною постанову винесену державним виконавцем відділу ДВС Лисянського РУЮ про закінчення виконавчого провадження від 19.10.2015 року за виконавчим листом по справі №2/700/343/14 від 17.11.2014 року та просить скасувати її. Крім того, просить поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки копію постанови не отримувала і не могла отримати бо у період з 09-11 жовтня 2015 року виїжджала за межі України та дізналася про закриття виконавчого провадження з листа Лисянського відділу ДВС лише 30.05.2019 року.

У судове засідання скаржник не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просить справу розглянути без її участі, просить задовольнити її вимоги.

Боржник у судове засідання не з`явився та не повідомив про причину своєї неявки, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Представник Лисянського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Велика Палата ВС нагадала, що Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 1998 року № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: «Термін «дні», якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у відділі Лисянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/700/343/14 від 17.11.2014 року виданого Лисянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.10.2014 року і до повноліття дітей.

08.10.2015 року ОСОБА_4 звернулася до в.о.начальника Лисянського РУЮ Вдовиченко Н.М. із заявою в якій просила закінчити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.10.2014 року і до повноліття дітей, як фактично виконане. Зазначила, що борг сплачено в повному обсязі. Претензій до боржника немає. Заява написана власноруч, без будь-якого примусу.

Пунктом 8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинним на момент винесення постанови) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

19.10.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Лисянського РУЮ - Колотилом С.В., керуючись п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно п. «а» ч. 1, ч. 2 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Водночас за правилами статей ст.449 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалі справи вбачається, що зі скаргою на дії державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Бойко Т.М. звернулася до Лисянського районного суду Черкаської області 19.06.2019 року. У скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови від 19.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки не отримувала та не могла отримувати постанову, оскільки у період 9-11 жовтня 2015 року виїжджала за межі України. Крім того, зазначила, що про закриття виконавчого провадження від 19.10.2015 року скаржник дізналася з листа Лисянського відділу ДВС лише 30.05.2019 року.

Однак, в підтвердження даного факту ОСОБА_1 не надала жодного доказу. У матеріалах справи наявний лише лис Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України №184/Б-8673 від 20.06.2019 року де зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виїхала 11.10.2015 року за межі України.

Крім того, заявником було додано до суду ксерокопію заяви від 22.03.2019 року ОСОБА_2 (колишнього чоловіка) в тексті якої зазначено, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. За таких обставин, відсутні підстави для поновлення строку.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колотила Сергія Вадимовича про визнання незаконною постанови необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.120,126,127,260,353,447-449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лисянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Колотила Сергія Вадимовича про визнання незаконною постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Г.М.Яценко