З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/430/20
Провадження №2/377/227/20
15 грудня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання - Маряхіної І.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості за договором позики,
21 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 215494 від 28.06.2017 року в сумі 62 445,00 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102,00 гривень.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 28.06.2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір позики № 215494. За умовами вказаного договору позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1500 гривень, строком на 25 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4 договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1500 гривень. На підставі п. 3.1 договору позики позичальник зобов`язався здійснювати повернення позики та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором. Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до графіку розрахунків. Так, згідно з п. 1.5.1 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:
1,8 % від суми позики, але не менше ніж 20 гривень за перший день користування позикою;
Ухвалою судді від 06 серпня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду 04.09.2020 року. Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (а.с.43).
Відповідачем відзиву не подано.
Оскільки було неможливо ухвалити законне та обгрунтоване рішення без проведення судового засідання та виклику сторін для дачі пояснень, ухвалою судді від 22 вересня 2020 року по справі призначено судове засідання з викликом сторін на 21.10.2020 року. (а.с.51).
Ухвалою суду від 21.10.2020 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з тим, що у суду були відсутні відомості про отримання відповідачем ухвалу про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками. Призначено нове судове засідання (а.с.60).
Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, в позовній заяві просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, ОСОБА_1 не надав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.
За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 15.12.2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225.
28 червня 2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 215494 в електронній формі.
Таким чином, відповідно до укладеного договору позики № 215494 від 28 червня 2017 року позикодавець надав позичальнику грошові кошти в позику в сумі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5.1 цього договору .
Пунктом 1.3 договору позики визначено, що позика надається строком на 25 днів.
28.06.2017 року у встановленому п.п.4.1, 4.2. Правил порядку, відповідач оформив заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
ТОВ «ВЕЛЛФІН» свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайзер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк.
Пунктом 1.5.1 договору позики передбачено, що нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:
1,8 % від суми позики, але не менше ніж 20 гривень за перший день користування позикою;
1,8 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п. 1.3 цього договору.
Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків.
За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулює Закону України «Про електронну комерцію» (ч. 1 ст. 1 цього Закону).
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11 цього Закону).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Правила надання грошових коштів у вигляді позики, затверджені директором ТОВ «ВЕЛЛФІН», перебувають в загальному доступі, будучи опубліковані на сайті, та є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики і визначають порядок, умови надання позики, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Правил надання грошових коштів у вигляді позики, оскільки вказані обставини відповідачем не спростовані.
Укладений між сторонами договір позики є дійсним, а тому підлягає виконанню.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З наданої позивачем довідки щодо заборгованості за договором позики №215494 від 28.06.2017 року, укладеного між позивачем та відповідачем, видно, що зобов`язання за цим договором відповідач не виконав, тому станом на 15.07.2020 року існує заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 62 445,00 гривень, яка складається з наступного: 1 500,00 гривень основний борг; 29 295,00 гривень заборгованість по відсоткам; 31 650,00 гривень заборгованість за простроченими відсотками (а.с.25).
Суд погоджується з доводами позивача про наявність між ним та відповідачем невиконаних належним чином договірних зобов`язань по поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити у повному обсязі.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280 - 281 ЦПК України, -
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення підписано 15.12.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», юридична адреса: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , юридична адреса: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, рахунок IBAN- НОМЕР_2 ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300 346.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. О. Малишенко