Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2408/19
Провадження № 2-з/553/1/2020
У Х В А Л А

Іменем України

20.01.2020м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу недійсним та поділу майна подружжя, посилаючись на те, що даний транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває на даний час у приватній власності невідомої фізичної особи. При цьому, даний транспортний засіб було придбано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період перебування у шлюбі у 2015 році. В зв`язку з тим, що спільне життя у подружжя не склалось, виникла необхідність у поділі майна, а саме автомобілю марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . 06 вересня 2019 року заявниця отримала інформацію з Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області , 24.07.2019 року вказаний транспортний засіб було перереєстровано з ОСОБА_2 на іншу фізичну особу на підставі договору купівлі продажу.

В обґрунтування заяви заявницею вказувалось про доцільність застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту та заборони використання автомобіля, оскільки невідома фізична особа, яка на даний час володіє транспортним засобом, може відчужити дане майно, пошкодити чи знищити вказаний транспортний засіб в процесі експлуатації, зменшення його вартості, зношення вузлів та механізмів, що зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому. Зважаючи на вказані обставини змушена була звернутися до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов, забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору, забороною вчиняти певні дії.

Зважаючи на вказані вище обставини та приймаючи до уваги ту обставину, що предметом розгляду даного позову є рухоме майно, а саме автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на підставі договору купівлі продажу від 24.07.2019 року було перереєстровано в ТСЦ №5341 РСЦ МВС в Полтавській області на іншу фізичну особу, що свідчить про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2, ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до поданих до заяви документів, автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 24.07.2019 року, перереєстрований з ОСОБА_2 на іншу фізичну особу та приймаючи до уваги норми закону , які регулюють дані правовідносини, заявлений ОСОБА_1 захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортний засіб порушує принцип співмірності позовних вимог. В свою чергу, застосування даного виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно призведе до невиправданого в даному випадку обмеження фізичної особи, яка володіє транспортним засобом з 24.07.2019 року, у цього праві володіти транспортним засобом та використовувати його за належністю.

При цьому, вимога заявниці про застосування такого виду забезпечення позову, як заборона фізичній особі вчиняти дії по відчуження та користуванню транспортного засобу є неконкретною, що дій та кола осіб, на які такі заборони поширюються, а відтак його виконання у такий спосіб є незрозумілим.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, та приймаючи до уваги той факт, між сторонами наявний спір щодо придбаного майна у шлюбі та забезпечуючи можливість виконати рішення суду в разі задоволення вимог ОСОБА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що ефективним та спів мірним заходом забезпечення позову в даному випадку є заборона власнику спірного майна вчиняти дії по його відчуженню до набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно задовольнити частково.

Заборони власнику транспортного засобу Mitsubishi Lancer», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 24.07.2019 року, який володіє автомобілем на підставі договору купівлі продажу від 24 липня 2019 року вчиняти дії щодо відчуження даного транспортного засобу до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

В іншій частині заяви відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 15 днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко