Справа № 698/953/19
Провадження № 2/698/126/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р. смт. Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Катеринопільського районного суду Черкаської області із позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх розмір з 1/4 до 1/8 частини його щомісячного доходу (заробітку).

Свої вимоги обґрунтував тим, що на виконання рішення Катеринопільського районного суду від 13.10.2008 року по справі №2-446/2008 та виконавчого листа №2-446 позивач сплачує аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначає що змінився його сімейний стан, на даний час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , який зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Катеринопільського районного управління юстиції в Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис №33 19.11.2014 року. Від даного шлюбу у позивача народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час позивач ОСОБА_1 не працевлаштований та у нього відсутній постійний дохід, а тому розрахунок аліментів проводиться на користь відповідачки в розмірі середньої заробітної плати для працівника певної місцевості. Такі аліменти для позивача є непосильними та позбавляє сина від другого шлюбу мінімально необхідних засобів для життя, оскільки позивач сплачує аліменти також і на утримання сина від другого шлюбу, ОСОБА_6 відповідно до рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.03.2017 року (справа №698/13/17) в розмірі ј від всіх доходів.

Розмір аліментів, що нараховуються на старшого сина становить 2660 грн. та на меншого сина 2660 грн., що перевищує встановлені законом обмеження, мінімальна зарплата, складає 4173,00 грн.

Таким чином він перебуває в скрутному матеріальному становищі, що змусило його звернутись з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року було відкрито провадження за вищезазначеною справою та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.01.2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, де остання просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою, а тому має можливість працевлаштуватись та отримувати заробітну плату. Відповідачу також відомо, що позивач працює неофіційно. Крім того, позивачем не було подано до суду позовної заяви до матері своєї другої дитини ОСОБА_4 про зменшення аліментів на утримання дитини від другого шлюбу. Позивач, звертаючись з позовом до суду, фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З виконавчого листа №2-446 від 23.10.2008 року вбачається, що з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття (а.с. 8).

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 02.03.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.01.2017 року до повноліття дитини (а.с. 7)

З постанови Катеринопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 03.11.2008 року вбачається, що державним виконавцем Попович Т.І. відкрито виконавче провадження № 9791629 з виконання виконавчого листа № 2-446 (а.с. 14).

З постанови Катеринопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 20.03.2017 року вбачається, що на виконанні у ДВС перебуває виконавчий лист № 698/13/17 з примусового стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 за рішенням суду від 02.03.2017 року (а.с.13)

Із довідки Катеринопільської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 28.12.2019 року №1080 вбачається, що ОСОБА_1 з 27.12.2019 року надано статус безробітного (а.с. 23).

За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини на 1/8 частину на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої він також сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини свого заробітку, що у сумі складає 1/2 частину його заробітку в результаті чого утворюється заборгованість зі сплати аліментів, що ставить його у скрутне матеріальне становище.

Однак, сам по собі факт існування заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може слугувати доказом погіршення матеріального становища позивача.

Із наданої позивачем довідки Катеринопільської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 28.12.2019 року №1080 вбачається, позивач ОСОБА_1 , знаходиться на обліку з 27 грудня 2019 року, що у свою чергу передбачає виплату відповідної соціальної допомоги по безробіттю, однак, відомостей щодо розміру нарахованої допомоги дана довідка не містить.

Жодних доводів та доказів на підтвердження обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Крім того, із досліджених судом доказів, вбачається, що позивач сплачує аліменти на утримання двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із розрахунку по 1/4 частині від свого заробітку (доходу) на кожну дитину, але просить зменшити розмір аліментів лише на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд приходить до висновку, що задоволення позову призведе до отримання дітьми аліментів в різних розмірах, оскільки одна дитина, Ілля, ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде отримувати 1/4 частину від доходу, а інша, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі задоволення позову - 1/8 частину, тому таке рішення буде порушувати права дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її повноцінного утримання по відношенню до іншої дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, оскільки позивач є здоровим працездатним чоловіком, а також на думку суду, зменшення розміру аліментів на одну дитину, залишивши при цьому незмінним розмір аліментів на іншу дитину буде несправедливим та таким, що порушить інтереси дитини, на утримання якої з позивача будуть стягуватися аліменти у меншому розмірі ніж на іншу. Також суд вважає, що розмір стягуваних аліментів, який на даний час позивач сплачує на утримання малолітніх дітей є заниженим та не відповідає розміру, передбаченому нормами діючого законодавства, насамперед ч. 2 ст. 182 СК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 СК України, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Баранов О.І.