Провадження 2-н/127/718/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши наявні у останній докази, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних міркувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Можливість застосування строків позовної давності у наказному провадженні без відповідної заяви боржника підтвердила також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19), наголосивши на тому, що пункт 5 частини першої статті 165 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, передбачає напряму таку підставу для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

У заяві про видачу судового наказу вказано, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги боржнику нарахована за період з 01.05.2018 по 18.11.2020 та становить 42 399, 75 грн. Разом з тим, як вбачається з довідки по абонентському номеру № НОМЕР_1 нарахована сума включає в себе заборгованість станом на 30.11.2017 загальною сумою 5567,74 грн, яку включено до суми основного боргу.

Таким чином, зі змісту заяви вбачається нарахування заборгованості за період понад законодавчо закріплений строк загальної позовної давності, відтак суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Стягувач у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Також суд звертає увагу заявника на положення ч.2 ст. 164 ЦПК України, відповідно до яких у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за постачання природного газу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя