Справа №133/1865/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14.01.20 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А

при секретарі Полонській Н.М.

з участю представника позивача адвоката Пилипчука В.О.

представника відповідача адвоката Павленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" с. Махнівка Козятинського району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" с. Махнівка Козятинського району Вінницької області, в якому просила визнати недійсним договір оренди землі № 739 від 20.05.2013, сторонами якого є вона та відповідач, про оренду земельної ділянки кадастровий номер :06:008:0188, площею 2.2715 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2014, скасувавши його реєстрацію та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі у розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідно до договору дарування від 17.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Барською І.О. за реєстровим № 690, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, їй належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.2715 га на території Махнівської (був. Комсомольської) сільської ради Козятинського району Вінницької області, кадастровий номер :06:008:0188.

20.05.2013 між нею і СТОВ «Мрія» було укладено договір оренди землі № 739, площею 2,2715 га строком на 10 років. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2014.

Додатковою угодою від 08.12.2015 до договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 внесено зміни договору оренди, а саме поновлено строк дії договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 на новий строк - 10 років. Пункт 9 договору викладено у наступній редакції: "орендна плата вноситься орендарем у формі (грошовій, натуральній, відробітковій) та розмір (5%) -3677,05 грн. за рік ". З додаткової угоди до договору оренди від 20.05.2013 вбачається, що строк дії договору оренди поновлено ще на 10 років. Дану додаткову угоду вона не підписувала.

У зв`язку з цим, вона звернулася до відповідача, де отримала копію договору оренди за № 739 від 20.05.2013, та додані до нього документи, а саме: акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки, додаткову угоду до договору оренди від 08.12.2015, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Пунктом 2 договору «Об`єкт оренди» передбачено, що в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 2.2715 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 58879,60 грн., однак, всупереч ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» не зазначено ні кадастрового номеру земельної ділянки, ні місце розташування, що являється істотною умовою договору.

Пунктом 14 договору оренди, що передбачає пеню за невнесення орендної плати у строки, визначені договором, не визначено розмір пені.

Пункти 33-35 договору «Страхування об`єкта оренди» - в договір оренди включені дані умови, але взагалі не визначено, на яку із сторін договору покладається обов`язок здійснювати страхування земельної ділянки. Вказана умова для даного договору визначена у договорі, а тому, є невід`ємною істотною умовою для договору, але хто зі сторін буде її виконувати сторонами не визначено.

Також додатковою угодою від 08.12.2015 до договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 визначено, що вона набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації. Однак, додаткова угода не зареєстрована в установленому законом порядку, а тому, вважається неукладеною.

Отже, відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема відсутність кадастрового номера, місця розташування земельної ділянки; розміру пені у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором та інших істотних умов договору, викладених у даному позові, є підставою для визнання недійсним такого договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку з не зазначенням в п. 14 при укладанні договору оренди землі однієї істотних умов передбачених ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», відповідальності несвоєчасно сплату орендної плати, а саме: розміру пені, порушуються її охоронювані законом інтереси на отримання відшкодування завданої їй шкоди, в разі порушення орендарем умов договору в частині своєчасної виплати орендної плати.

22.07.2019 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача - адвокат Павленко О.О. на адресу суду надіслала заяву про застосування строків позовної давності та відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнала з огляду на те, що ОСОБА_1 ставлячи вимогу про визнаня договору оренди землі від 20.05.2013 недійсним в зв`язку із не зазначенням в ньому декількох істотних умов, які остання вважає необхідними, в позові вказує на ту обставину, що договір вона дійсно підписувала, та їй було відомо про його умови. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява надійшла до суду 13.07.2019. На момент підписання договору 22.05.2013 ОСОБА_1 знала про порушення, на її думку, свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Таким чином, станом на дату подачі позовної заяви, пройшло більш ніж три роки для звернення за захистом свого порушеного права до суду.

Позивачка стверджує, що саме не вказівка кадастрового номеру земельної ділянки та місця її розташування, а також не визначення розміру пені є саме та «відсутність істотних умов договору оренди земельної ділянки», яка є підставою для визнання його недійсним.

ОСОБА_1 не вказала, як формальна відсутність кадастрового номеру земельної ділянки та місця її розташування в договорі оренди землі за № 739 від 20.05.2013 року порушила її права, свободи чи інтереси, за умови, що укладаючи договір оренди земельної ділянки 20 травня 2013 року остання мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було спрямоване на укладення договору оренди землі, до якого додано копію державного акта (невід`ємна частина договору оренди земельної ділянки), при складанні, видачі та реєстрації якого було вчинено відповідний план та схему земельної ділянки, кадастровий план з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні, а також учинено опис меж, де зазначено сусідніх землекористувачів. Крім того, позивачка не вказала, яким чином були порушені її права, в частині не зазначення суми пені за порушення строків внесення орендної плати, коли саме орендна плата була їй сплачена з порушенням строку вказаному в договорі, що тим самим обмежено її право на належне відновлення її прав визначених цим договором.

В позовній заяві не зазначено, що протягом дії цього договору відповідач в справі якимось чином порушував його вимоги, не виконував взяті за ним зобов`язання, в тому числі, вчасно не вносив орендну плату, яка справно отримувалась ОСОБА_1 . Тобто, є очевидним, що дії позивачки ОСОБА_1 , яка уклала договір оренди землі 20.05.2013 року, а згодом, через шість років постійного користування земельною ділянкою СТОВ «Мрія» та отримання від останнього орендної плати, пред`являє позов про визнання договору оренді землі недійсним, суперечить її попередній поведінці (підписання договору оренди в тому вигляді, який він є на даний час, при можливості на стадії укладання внести до нього відповідні уточнення щодо пені та страхування (в договорі передбачалась така можливість), отриманню плати за користування земельною ділянкою на підставі цього договору протягом значного періоду) і є недобросовісними, та такими, які спрямовані не на належне виконання взятого на себе зобов`язання за договором оренди, а на бажання з формальних підстав, в судовому порядку, всупереч вимогам цивільного законодавства, та звичаям ділового обігу, розірвати договір, який на даний час для неї перестав бути актуальним.

Представник позивача - адвокат Пилипчук В.О. в судовому засіданні у вступному слові позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, зазначені у позовні заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Павленко О.О. в судовому засіданні у вступному слові позовні вимоги не визнала, підтримала обставини викладені у відзиві на позовну заяву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 17.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Барською І.О. за реєстровим № 690, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4, позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.2715 га на території Махнівської (був. Комсомольської) сільської ради Козятинського району Вінницької області, кадастровий номер :06:008:0188 (а.с.6-8).

20.05.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі голови СТОВ «Мрія» було укладено договір оренди землі № 739 на земельну ділянку, площею - 2.2715 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області, на строк - 10 років (а.с.9-11).

Вказаний вище договір оренди землі зареєстрований реєстраційною службою Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 30.10.2014, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.13).

Додатковою угодою від 08.12.2015 до договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 внесено зміни договору оренди, а саме: поновлено строк дії договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 на новий строк - 10 років. Пункт 9 договору викладено у наступній редакції: "орендна плата вноситься орендарем у формі (грошовій, натуральній, відробітковій) та розмір (5%) - 3677,05 грн. за рік". З додаткової угоди до договору оренди від 20.05.2013 вбачається, що строк дії договору оренди поновлено ще на 10 років. Дана додаткова угода була підписана орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СТОВ «Мрія» в особі ОСОБА_2 . (а.с.12,14).

Земельна ділянка має кадастровий номер: :06:008:0188 (а.с.14).

Відповідно до акту погодження та закріплення меж земельної ділянки, межі земельної ділянки закріплені межовими знаками, передані на зберігання орендарю. Спірні питання щодо зовнішніх меж земельної ділянки відсутні (а.с.15).

Відповідно до п. 37 Договору оренди, дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи - орендаря, а також в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладання договору оренди землі): «Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки».

На момент укладення договору оренди землі, у позивача були відсутні будь-які зауваження до договору оренди та його вимог.

Твердження позивача про те, що не вказівка кадастрового номеру земельної ділянки та місця її розташування, а також не визначення розміру пені у договорі оренди землі № 739 прирівнюється до «відсутності істотних умов договору оренди земельної ділянки» та є підставою для визнання його недійсним, суд вважає безпідставним з огляду на таке.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою та п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Як передбачено положеннями ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В позиції викладеній в постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України в справі № 6-849цс15 від 09.12.2015 року, зазначено, що у справах про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності істотних умов договору оренди визначених ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв`язку з відсутністю в договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з`ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав.

Позивачем в позовній заяві та доданих до неї документах не вказано дійсних причин того, як формальна відсутність кадастрового номеру земельної ділянки та місця її розташування в договорі оренди землі за № 739 від 20.05.2013 порушила права, свободи чи інтереси останньої. Укладаючи договір оренди земельної ділянки 20 травня 2013 року ОСОБА_1 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення останньої було спрямоване на укладення договору оренди землі, до якого додано копію державного акта (невід`ємна частина договору оренди земельної ділянки), при складанні, видачі та реєстрації якого було вчинено відповідний план та схему земельної ділянки, кадастровий план з відображенням обмежень (обтяжень) у використанні позивача, а також учинено опис меж, де зазначено сусідніх землекористувачів.

Крім того, позивачем не вказано, яким чином були порушені права останньої в частині не зазначення суми пені за порушення строків внесення орендної плати, коли саме орендна плата була сплачена ОСОБА_1 з порушенням строку вказаному в договорі, що тим самим обмежено право орендодавця на належне відновлення її прав, визначених цим договором.

Добросовісність (пункт 6 статті З ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).

Питання наявності підстав для визнання договору оренди недійсним пов`язується не з його укладенням, а з його вчиненням, а відтак і підстави для визнання його недійсним потрібно встановлювати протягом здійснення сторонами договору усіх дій спрямованих не на укладення договору, а на його вчинення.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін по справі судом не встановлено будь-яких порушень договору оренди відповідачем протягом дії цього договору. СТОВ «Мрія» за договором оренди землі було виконано всі зобов`язання, взяті на себе, як на орендаря, в тому числі, і вчасне внесення орендної плати за землю.

Будь-яких зауважень відносно неналежного чи несвоєчасного виконання відповідачем умов договору СТОВ «Мрія» від ОСОБА_1 протягом усього періоду користування земельною ділянкою, не надходило.

Крім того, позивачем в судовому засіданні не заперечувався той факт, що вона отримувала від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою. Претензій матеріального характеру до СТОВ «Мрія» у ОСОБА_1 не було.

Таким чином, вимога позивача про визнати недійсним договору оренди землі № 739 від 20.05.2013, сторонами якого є остання та відповідач, про оренду земельної ділянки кадастровий номер :06:008:0188, площею 2.2715 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2014, задоволенню не підлягає.

Вимога ОСОБА_1 щодо скасування реєстрації договору оренди землі № 739 від 20.05.2013 є похідною від першої вимоги позивача, оскільки підставою речового права та винесення вказаного рішення був оспорюваний договір оренди землі

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земля № 739 від 20.05.2013 задоволенню не підлягають, тому, позовна вимога в частині скасування його державної реєстрації також задоволенню не підлягає.

Таким чином, з аналізу позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що жодних порушень умов договору, які тягнуть за собою визнання договору недійсним у відповідності до чинного законодавства України відповідачем допущено не було, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Що стосується заяви представника відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог з даної підстави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Статтею 268 ЦК України визначено вимоги, на які позовна давність не поширюється.

Проте зазначений у ст. 268 цього кодексу перелік вимог, на які не поширюється позовна давність, не є вичерпним, у законі може бути передбачені й інші вимоги, на які позовна давність не поширюється. При встановленні цього переліку Цивільний Кодекс виходить зі специфіки певних правовідносин, оскільки предметом захисту тут, як правило, є право, не обмежене в часі. Так, не поширюється давність на вимоги власника або іншого володільця про усунення будь-яких порушень його права, хоча її порушення не були поєднані з позбавленням володіння.

Оскільки названі порушення мають триваючий характер, то постійно відбувається початковий момент перебігу позовної давності з кожним новим порушенням права власника або іншого володільця.

Таким чином, до вказаних спірних правовідносин не можна застосувати строк позовної давності та з даної підстави відмовляти у задоволенні позовних вимог.

Тому з огляду на викладене суд вважає в повному обсязі відмовити позивачу у позові за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 15 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 215, 627 ЦК України, ст. ст. 76-80, ч. 1, 5, 6 ст. 81, ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_1 відмовити в позові до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" с. Махнівка Козятинського району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, площею 2.2715 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, укладеного 20 травня 2013 року за № 739 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2014.

Судові витрати покласти на позивача.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, строк на апеляційне оскарження рахувати з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 22 січня 2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

14.01.20