Справа № 148/852/19
Провадження №2/148/201/20
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
( Заочне )

20 січня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 3041,80 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, а також суму сплаченого судового збору.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба з 04.08.2017 по 28.09.2017 на посаді курсанта.
Відповідно до розділу ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, з відповідачем 04.08.2017 був укладений контракт про проходження військової служби.
28.09.2017 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 27.09.2017 № 218.
Відповідно до п.1 Контракту - ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням в закладі, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідач зобов`язався відшкодувати витрати на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку №611 від 28.09.2017.
Позивачем відповідно до вимог "Порядку відшкодування витрат..." та "Порядку розрахунку витрат..." були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в університеті з дня його зарахування до університету по день виключення зі списків особового складу університету, загальна сума яких склала 3041,80 грн. Добровільного відшкодування зазначених витрат на даний час відповідач не здійснив.
Таким чином, невідшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, пов`язаних з його утриманням в університеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Державного бюджету України та у кінцевому рахунку може призвести до зниження боєздатності Збройних Сил України та нанесення шкоди національній економіці України. Невідшкодована на користь позивача відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утриманням в університеті - це неотримані державою кошти на національну оборону, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, і не повідомив суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно копії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 04.08.2017 (а.с.6), 04.08.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Харківсього національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 було укладено контракт, відповідно до умов якого останній добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби та цим контрактом (а.с. 16).
Згідно копії витягу з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по строковій частині) від 27.09.2017 № 218 (а.с.7), солдата ОСОБА_1 , курсанта 1-го курса (набору 2017 року) факультету протиповітряної оборони Сухопутних військ університету відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та припинено чинність дії контракт достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем з 28.09.2017, виключено із списків змінного складу університету, усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження строкової військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , м.Чугуїв, Харківської області.
Відповідно до загального розрахунку № 611 від 28.09.2017 коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 (а.с.8), фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають 3041,80 грн.
Згідно п. 1 контракту, у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідач зобов`язався відшкодувати Міністерству Оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання).
Відповідно ч.10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на момент розірвання контракту), курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Відповідно до п.3 "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" ( надалі "Порядку відшкодування витрат..."), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до п.4 "Порядку відшкодування витрат...", розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.
Відповідно до п.7 "Порядку відшкодування витрат...", у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
На виконання п. 3 "Порядку відшкодування витрат...", був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений "Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах".
Позивачем, відповідно до вимог законодавства було розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в університеті з дня його зарахування до університету по день виключення із списків змінного складу університету, які складають 3041,80 грн., про що свідчать відповідні розрахунки (а.с. 8, 9, 10, 11, 12).
Відповідачем взяті на себе зобов`язання належним чином не виконані. На даний час ОСОБА_1 не відшкодував позивачу витрат, пов`язаних з його утриманням як курсанта у навчальному закладі.
Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з вимогами ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Оскільки контракт про проходження військової служби (навчання), який укладено 04.08.2017, було достроково припинено, чинним законодавством України та умовами контракту встановлений обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, тому відповідач повинен відшкодувати витрати, понесені університетом за період його навчання у період з 04.08.2017 року по 28.09.2017.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача до суду не надав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених них межах та про існування правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн. ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ч.10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, , місцезнаходження якого: вул.Сумська, 77/79, м.Харків, 61023, суму в розмірі 3041,80 (три тисячі сорок одна гривня 80 копійок) грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, а також судові витрати з оплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: