КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/651/2020 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 752/8119/17

21 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шевченко Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним іпотечного договору, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним іпотечного договору - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 17 грудня 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі клопотали про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано 18 листопада 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що29 жовтня 2019 року в судовому засіданні було проголошено вступну те резолютивну частини оскаржуваного рішення.

Дата складання повного тексту в рішенні не зазначена.

Копію оскаржуваного рішення отримано ОСОБА_1 18 листопада 2019 року , а ОСОБА_2 27 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду було подано 17 грудня 2019 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України тридцятиденного строку, з моментувручення апелянтам повного рішення суду.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано у передбачений законом строк, з дати вручення їм повного рішення суду, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на рішення суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від спати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даним позовом, що містив 7 вимог немайнового характеру та 2 вимоги майнового характеру, сплаті підлягав судовий збір в загальному розмірі 14213,40 грн. З яких за 6 вимог немайнового характеру, що були пред`явлені в 2017 році мало бути сплачено 3840 грн. (6* (1600*0,4), за одну немайнову вимогу пред`явлену в 2019 році - 768,40 грн. судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), за майнові вимоги, що були пред`явлені до суду в 2019 році мало бути сплачено 9605 грн. судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року становитиме 21320,10 грн. (14213,40 грн. * 150 %).

До апеляційної скарги апелянтами було надано оригінали квитанції №14 від 17.12.2019 року на суму 576,30 грн. платник ОСОБА_2 та квитанції №15 від 17.12.2019 року на суму 576,30 грн. платник ОСОБА_1 , тобто апелянтами сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду в загальній сумі 1152,60 грн.

Отже недоплачена сума судового збору за подання апеляційної скарги становить 20167,50 грн. (21320,10 грн.-1152,60 грн.)

При цьому до апеляційної скарги було додано клопотання про зменшення розміру судового збору до суми фактично сплаченого судового збору в розмірі 1152,60 грн. мотивоване тим, що майновий стан апелянтів не дозволяє їм сплатити зазначену суму судових витрат, оскільки вони є пенсіонерами, інших доходів не мають, що підтверджується довідками про доходи, а також тим, що вони є суб`єктами права на надання безоплатної вторинної правової допомоги, їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму.

На підтвердження наявності підстав для зменшення судового збору апелянтами було надано: 1) відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року отримувала щоквартально доходи з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у вигляді державної та соціальної матеріальної допомоги на загальну суму 740 грн. у вказаний період; 2) відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких вбачається, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 - відсутня.

Разом з тим, в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору слід відмовити виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» із змінами і доповненнями.

Згідно зі статтею 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення або звільнення від сплати судового збору є врахування одночасно як майнового стану сторони, так і наявність однієї із умов визначеної цією статтею, перелік яких є вичерпним.

Заявляючи клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подали достатніх доказів на підтвердження того, що їх майновий стан перешкоджає сплаті судового збору.

Вказуючи в клопотанні, що вони є пенсіонерками та інших доходів вони не мають, що в дійсності підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, апелянтами не було надано довідок Пенсійного фонду України про розмір їхніх пенсій, що унеможливлює на даний час вирішити питання про наявність підстав для зменшення розміру судового збору.

За наведених обставин, суд пропонує апелянтам усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про доплату судового збору на суму 20167,50 грн. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812 та/або належні, допустимі та достатні докази на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору чи зменшення розміру судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року.

У задоволенні клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шевченко Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_5 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним іпотечного договору - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: