Справа № 214/3698/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 грудня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, третя особа - ОСОБА_3 , -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та вселити його у зазначену квартиру. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач згідно Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, виданого 26 квітня 2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165168052 від 26.04.2019 року є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала третій особі у справі - ОСОБА_3 . Згідно цього ж Витягу інші 2/3 частки вказаної квартири належать відповідачу. Так, будучи співвласником зазначеної квартири позивач не має можливості нею користуватись, позаяк відповідач та третя особа, проживаючи в ній, не пускають його у квартиру, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - не заперечив проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач та третя особа про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, виданого 26 квітня 2019 року та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №165168052 від 26.04.2019 року та №166544288 від 14.05.2019 року позивач є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала третій особі у справі - ОСОБА_3 (а.с.5, 6, 7-8).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №166544288 від 14.05.2019 року відповідач є власником 2/3 часток вказаної квартири (а.с.7-8).
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.
Отже, як убачається з матеріалів справи відповідач перешкоджає позивачеві у доступі та проживанні у вказаній квартирі, співвласником якої він є, а тому зазначеними діями порушує врегульовані законодавством права позивача щодо користування належною йому квартирою.
У відповідності до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, враховуючи викладене, суд зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., понесення яких підтверджується квитанцією від 15.05.2019 року (а.с.1). При цьому, витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, оскільки на підтвердження їх понесення останнім не надано належних доказів таких як детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених позивачем у зв`язку з їх виконанням витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.317, 319, 358, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) перешкоди в користуванні власністю у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .
Вселити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) у квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.