Провадження № 2-о/185/22/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 січня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 на час його смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву, пояснила, що їй було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки вона не змогла надати домової книги на підтвердження факту її сумісного проживання з чоловіком на момент смерті. Ця домова книга не збереглася, оскільки після смерті чоловіка вона продала будинок, де вони проживали, і купила менший за розміром. Нові власники будинку завели нову домову книгу, в якій відсутні записи про реєстрацію місця проживання попередніх власників. На момент смерті чоловіка вони проживали разом, однією сім`єю, заробіток чоловіка був набагато більший за її заробіток, оскільки він працював на шахті з повним робочим днем під землею.

Тому заявник уточнила свою заяву, просить встановити факт її спільного проживання з чоловіком на час його смерті та факт її перебування на утриманні чоловіка.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, за змістом якої представник ГУ ПФУ не заперечує проти задоволення заяви.

Як передбачено ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

З доданих до заяви документів видно, що ОСОБА_1 з 30 вересня 1977 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-10).

20 січня 1996 року за заявою ОСОБА_1 була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника на двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.23).

Заявник перебуває на обліку в управлінні застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 31 січня 2008 року та отримує пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.

14 червня 2019 ОСОБА_1 звернулась з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за померлого чоловіка ОСОБА_2

Листом № 155/03.22-19 від 19 червня 2019 року заявнику було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки нею не надано документ про перебування на утриманні померлого годувальника або довідку житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (а.с.16).

Відповідно до пункту 2.11 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як визначено ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно з довідкою з місця проживання (а.с.17) та актом від 01 жовтня 2019 року, складеним головою квартального комітету №60 м.Павлограда з участю сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 проживала спільно з чоловіком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 1978 року до смерті чоловіка, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Факт спільного проживання заявника з чоловіком на час смерті останнього підтвердили допитані у судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_6 голова квартального комітету №60 м.Павлограда пояснила, що з 1980 року проживала на одній вулиці з ОСОБА_1 . Заявник проживала разом з чоловіком та двома дітьми за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка заявник переїхала на інше місце проживання, продавши будинок.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_2 , підтримувала дружні стосунки з ОСОБА_1 , яка також проживала по АДРЕСА_1 , і може підтвердити той факт, що ОСОБА_1 жила разом з чоловіком до його смерті.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 помер у віці 44 років, до своєї смерті працював підземним гірничим робітником з ремонту гірничих виробіток третього розряду з повним робочим днем у шахті, що підтверджується записом у його трудовій книжці (а.с.13).

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 на час смерті чоловіка вона працювала на орендному підприємстві «Павлоградський м`ясокомбінат» обробником птиці 2 розряду. Звільнилася за власним бажанням 24 жовтня 1996 року і більше не працювала (а.с.14).

З 31 січня 2008 року заявнику була встановлена інвалідність третьої групи та призначена пенсія (а.с.20-21).

Підприємство, на якому працювала заявник, на даний час припинено.

Відомості про розмір заробітної плати, яку отримувала заявник у 1995 році, містяться в архівній довідці № К-486, виданій 13 грудня 2019 року архівним відділом виконавчого комітету Павлоградської міської ради на підставі первинних документів Відкритого акціонерного товариства «Павлоградський м`ясокомбінат», що зберігаються в архівному відділі.

Із зазначеного документа, а також довідки про розмір заробітної плати ОСОБА_2 для обчислення пенсії (а.с.24) видно, що заробіток ОСОБА_2 , який він отримував до своєї смерті, був значно більшим за заробіток його дружини ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає можливим встановити факт проживання заявниці разом з чоловіком та перебування на його утриманні, оскільки вона одержувала від чоловіка допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Керуючись ст.315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала спільно з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 49094 м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, 7.

Суддя У. М. Болдирєва