Справа №557/954/20
06 листопада 2020 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судового засідання Довгалець Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 20.07.2020р. звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на їхню спільну доньку ОСОБА_3 , у розмірі 3000,00 гривень.
Як на підставу позову посилається на те, що дитина перебуває повністю на її матеріальному утриманні, відповідач матеріального забезпечення не надає, вона ж самостійно не в змозі надати дитині належне утримання, достатнє для її віку. Стверджує, що дитина має проблеми зі здоров`ям, потребує постійного контролю та лікування, що тягне додаткові витрати.
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у справі.
Позивачка зверталась до суду із заявою про витребування доказів: від ПАТ «Державний ощадний банк України» інформації про розмір вкладу та суму отриманих відсотків, та від відповідача копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.
Позивач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Від заяви про витребування доказів відмовилась.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Позивач не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30.08.2014р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис № 6.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого Симонівською сільською радою Гощанського району Рівненської області 07.06.2016р., актовий запис № 07, сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 06.05.2020р. у справі № 557/1936/19, яке набрало законної сили 09.06.2020р.
Також судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не утримує її.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої доньки.
Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої доньки в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.180-183, 191 СК України, ст.ст.12, 81, 200, 263-265, 460 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 20 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Гощанський районний суд Рівненської області.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Гощанським районним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 :

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

С у д д я Д.В. Пацко