КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Хоменко В.С.
Апеляційне провадження № 22- ц/824/1432/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Крупки О.Г. від 15 травня 2012 року, зобов`язання зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 , заінтересована особа стягувач ПАТ « ПроКредит Банк».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва 05 листопада 2018 року із скаргою на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Крупки О.Г. від 15 травня 2012 року про накладення арешту та зобов`язання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Лопатинську Н.О. зняти арешт.

У скарзі просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 травня 2012 року у виконавчому провадженні № 32569667 та зобов`язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Лопатинську Н.О. зняти арешт, накладений на все майно боржника постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 травня 2012 року у виконавчому провадженні № 32569667.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року скаргу прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі ( а.с. 26)

Від представника скаржника - ОСОБА_2 , 02 вересня 2019 року надійшло клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року скаргу залишено без розгляду з підстав ч.2 ст. 126 ЦПК України (документи подані після закінчення процесуального строку ).

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони та були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 16 січня 2020 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Від інших осіб , які приймають участь у справі заяв і клопотань до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини їх неявки до суду поважними, відсутні.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, залишаючи скаргу без розгляду, виходив із того ,що ОСОБА_1 пропустив строк подання скарги .

Вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права , висновки ухвали не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

З матеріалів скарги вбачається, що предметом оскарження є постанова про арешт майна боржника від 15 травня 2012 року у ВП № 32569667

До суду представник скаржника звернувся 05 листопада 2018 року.( згідно штемпелю на конверті ( а.с. 24)

Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст. 122 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Висновок суду , що зазначене у клопотанні про поновлення строку для звернення зі скаргою представником скаржника посилання на те, що боржнику фактично стало відомо про порушення його прав та законних інтересів 26 жовтня 2018 року , тому він вважає, що строк визначений ст. 449 ЦПК України пропущено з поважних причин, спростовується матеріалами цивільної справи № 2-3332/10, зокрема, що ОСОБА_1 в повному обсязі ознайомлений з матеріалами цивільної справи 08 вересня 2017 року, з якої вбачається, що за виконавчими листами, виданими за результатом розгляду справи, розпочаті виконавчі провадження,є безпідставними , не відповідають матеріалам справи . В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами цивільної справи у вересні 2017 року, з яких би слідувало, що скаржник був обізнаний про постанову державного виконавця від 15 травня 2012 року. Крім того слід зауважити, що в матеріалах справи відсутні докази дослідження виконавчого провадження , а відтак суд позбавлений можливості перевірити з якого часу ОСОБА_1 стало відомо про постанову від 15 травня 2012 року, а тому висновок про те, що він подав скаргу із пропуском строку є передчасним .

Крім того, як видно із матеріалів справи, суд ухвалою від 12 листопада 2018 року відкрив провадження у справі. Із тексту ухвали видно, що скарга відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо форми і змісту, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження та залишення скарги без руху ( а.с. 26). Разом з тим, як видно із матеріалів справи, заява про поновлення строку подана лише 29 серпня 2019 року ( а,с.72-74), тоді як відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України, така заява мала бути подана разом із скаргою. Відповідно до п.11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175,177 ЦПК України , постановляє ухвалу про залишення без руху заяви, про що повідомляє сторони, натомість, в порушення вимог ЦПК, суд таких дій не вчинив .

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції порушив норми процесуального права , всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно не дослідив наявні у справі докази, не дав оцінки доказам , наявним у справі ,не з`ясував усі обставини справи, на які посилався скаржник , а тому ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 23 січня 2020 року

Головуючий

Судді