Тростянецький районний суд
справа № 147/1089/19
номер провадження № 2/147/103/20
15 січня 2020 рокуТростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Дудікова А.В.,
при секретарі Подолян Т.І.,
представника позивача ОСОБА_2 ,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/1089/19 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . За проханням доньки ОСОБА_1 весною 2009 року надала дозвіл на реєстрацію її чоловіка, відповідача по даній справі, ОСОБА_3 , в її житловому будинку. Відповідно до відомостей домової книги на вищевказаний будинок, відповідач зареєстрований в ньому з 04.03.2009 року, проте не проживає фактично з 2009 року, тобто з моменту реєстрації, що порушує її права передбачені Конституцією, цивільним та житловим кодексами. Оскільки у позивача немає будь-якого зв`язку з відповідачем, ОСОБА_1 не може отримати відомості про його доходи, які необхідні їй для отримання субсидії. Витрати по утриманню будинку відповідач не здійснює, речей в будинку не зберігає, але самостійно вчиняти дії щодо зняття з реєстрації не бажає. А тому, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Також просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений за подання позовної заяви.
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.10.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивач та її представник, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечили проти ухвалення судом заочного рішення.
У судові засідання, призначені на 02.12.2019 р. та 15.01.2020 р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином за місцем його реєстрації, однак поштові конверти повернулися на адресу суду без вручення.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.09.2019 р., номер витягу 180221248, номер запису про право власності: 33129618 (а.с.9).
Згідно копії домової книги в АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13,14).
З інформації Тростянчикської сільської ради від 07.10.2019 р. №297, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 04.03.2009 р., але фактично не проживає у вищевказаному будинку з 2010 р. На даний час місце його перебування невідоме. ОСОБА_3 із заявами про те, що йому перешкоджають користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 , не звертався (а.с.26).
В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що ОСОБА_3 був співмешканцем старшої дочки ОСОБА_1 . За проханням дочки, позивач зареєструвала відповідача в житловому будинку АДРЕСА_1 , однак у ньому він ніколи не проживав. Речі ОСОБА_3 у будинку відсутні та відповідачу не чинили перешкоди в користуванні зазначеним будинком.
Права членів сім`ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї власника житлового будинку права на користування жилим приміщенням, з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку понад один рік без поважних причин, будь-які інші домовленості між ним і власником житла або законом не визначено, окрім того cудом не встановлено, що ОСОБА_3 чиняться перешкоди у користуванні зазначеним будинок, а тому позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» №N1DDJ3138M від 02.10.2019 року, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 16.01.2020 р.
Суддя