Ухвала

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 752/15042/19

провадження № 61-15736ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними угоди та договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 21 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 06 жовтня 2020 року у цивільній справі № 752/15042/19.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строку для усунення недоліків.

У листопаді 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу.

В первісній та уточненій касаційній скарзі заявник обґрунтовуючи свої доводи посилається на постанови Верховного Суду України від 16 грудня

2015 року у справі № 6-2766цс16 та від 19 жовтня 2016 року у справі

№ 6-1551цс16, постанову Верховного Суду від 28 грудня 2018 року в справі № 607/8078/15-ц, однак всупереч вимог пункту 5 частини другої частини другої статті 392 ЦПК України та ухвали Верховного Суду

від 16 листопада 2020 року чітко не зазначає підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Так, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Отже заявник має самостійно визначити конкретну підставу (або підстави, якщо вони не є взаємовиключними) касаційного оскарження передбачену пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та чітко вказати її в своїй касаційній скарзі.

Належне виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, має важливе значення, оскільки касаційний перегляд здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України); підстави відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України); в окремих випадках встановлення відсутності підстав касаційного оскарження, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, може бути підставою для закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Крім того, уточнена касаційна скарга подана до суду в одному екземплярі, що унеможливлює виконання судом вимог ЦПК України в частині направлення її іншим учасникам справи, які мають право бути обізнаними у тому числі про підстави касаційного оскарження.

Самостійне направлення заявником копій касаційної скарги іншим учасникам справи, ЦПК України не передбачено.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підставу (підстави)касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК Українитанадання суду копій уточненої касаційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 до 06 січня 2021 року строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович