20.01.2020
Ленінський районний суд м. Харкова
УХВАЛА

20 січня 2020 року Справа № 642/251/20;

Провадження № 2/642/532/20

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієв В.М., за відсутністю сторін по справі, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути грошові кошти з відповідачів.

Позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд:

1.задовольнити заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та (або) грошові кошти, що належать ОСОБА_3 ;

2.задовольнити заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та (або) грошові кошти, що належать ОСОБА_4 ;

3.накласти арешт на наступне майно ОСОБА_3 :

-нежитлову будівлю літ. «А-1», площею 213, 9 кв. м. по АДРЕСА_1 ;

-нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 213, 9 кв. м., літ. «Г-2» пл. 174,4 кв.м. літ. «Д-1» пл. 87,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку, яка належить на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 серія та номер державного акту на право власності на земельну ділянку ВЛ085890, виданий 26.03.2006 р. Луцьким районним відділом земельних ресурсів;

-інше нерухоме майно та грошові кошти.

Накласти арешт на наступне майно ОСОБА_4 :

земельну ділянку, яка належить на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , серія та номер державного акту на право власності на земельну ділянку ВЛ085890, виданий 26.03.2006 р. Луцьким районним відділом земельних ресурсів;

-Інше нерухоме майно та грошові кошти.

Необхідність вжиття саме цього заходу забезпечення позову позивач мотивував тим, що на сьогоднішній день існують об`єктивні та достовірні обставини, які свідчать про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, це істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду та відшкодування заподіяної шкоди ОСОБА_2 . Зокрема на даний момент є реальні наміри ОСОБА_3 відчужити нежитлову будівлю літ. «А-1». Площею 213, 9 кв. м. по АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю літ. «А-1» площею 213,9 кв.м., літ. «Г-2» пл. 174,4 кв.м., літ. «Д-1» пл. 87,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , які належать йому на праві приватної власності та спільну з ОСОБА_5 земельну ділянку серія та номер державного акту на право власності на земельну ділянку ВЛО85890, виданий 26.03.2006 р. Луцьким районним відділом земельних ресурсів. Крім того, варто врахувати, що розмір грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 є досить значним та навіть цього нерухомого майна не достатньо для погашення зобов`язання за договором позики.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Так, вимоги позивача не відповідають сумі забезпечення.

Окрім цього позивачем, у порушення ст. 151 ЦПК України, не доведено яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Отже, у відповідності із зазначеними нормами процесуального права, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Євтіфієв