Справа№592/8859/20
Провадження №2/592/2686/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 13 жовтня 2008 року, ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 5000 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду. Також відповідачка на час укладення кредитної угоди дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Посилаючись на те, що відповідачка не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 19 травня 2020 року становить 11810,97 грн., та складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 8409,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3401,37 грн.

Враховуючи наведене, просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку вказану заборгованість в сумі 11810,97 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 05 серпня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 вересня 2020 року протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідачки про надання часу для надання доказів та залучення представника, а також в зв`язку з визнанням явки представника відповідача обов`язковою.

18 вересня 2020 року протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено в зв`язку з неявкою сторін по справі, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

06 жовтня 2020 року протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено з тих самих підстав.

26 жовтня 2020 року протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено за клопотання відповідачки.

12 листопада 2020 року протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідачки про витребування інформації у відповідача на 14:00 год. 08 грудня 2020 року.

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність. Суду пояснила, що після зменшення кредитного ліміту у 2017 році до 0,00 грн кредитними коштами вона не користувалася, станом на 13.03.2019 не мала перед банком жодної заборгованості. Проте 13 вересня 2020 року їй на телефон прийшло смс-повідомлення про те, що з її картки, на якій взагалі не було коштів, було списано суму більше 8000 грн., після чого вона відразу зателефонувала на гарячу лінію банку і заблокувала картку, а згодом звернулася до відділення банку, там пообіцяли провести перевірку за вказаним фактом. На цьому вона вважала проблему вирішеною. Після цього будь-якими картками Приватбанку не користувалась.

Заслухавши доводи відповідачки та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

13 жовтня 2008 року між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 відбулося підписання анкети-заяви б/н (а.с. 35).

Крім того, при укладенні кредитного договору ОСОБА_1 було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить істотні умови кредитування, а саме: розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами - 3% у місяць або 36% річних, визначено порядок щомісячної сплати платежів, нарахування та розмір комісії (а.с. 36).

З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано ряд кредитних карток, в тому числі: № НОМЕР_1 , дата відкриття 01.06.2018, термін дії 01/22; НОМЕР_2 , дата відкриття 17.09.2019, термін дії 07/23 (а.с.34).

Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я ОСОБА_1 , 13.10.2008 відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_3 , встановлено кредитний ліміт 500 грн., 08.09.2011 збільшено кредитний ліміт 600 грн., та в подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався - станом на 21.01.2016 становив 5000 грн., 14.10.2016 зменшено кредитний ліміт 0 грн., 31.01.2017 збільшено кредитний ліміт - 5000 грн., 17.09.2017 зменшено кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 33).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 13.10.2008 по 01.05.2020 вбачається, що 13.10.2008 на картковий рахунок № НОМЕР_3 встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн., та з наступного дня вбачається активний рух коштів по кредитній картці (а.с. 16-32).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.10.2008, згідно якого станом на 19.05.2020 розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 11810,97 грн.; яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 8409,60 грн., заборгованості за простроченими відсотками 3401,37 грн. (а.с. 15).

Між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.03.2019 ОСОБА_2 не мала перед банком жодної заборгованості (а.с. 14 зв), проте 13 вересня 2019 року здійснила переказ зі своєї картки НОМЕР_1 на суму 8428,19 грн., після зарахування 1447,50 грн. переказу на картку, переказу 1437,15 грн. зі своєї картки, переказу на свою скарбничку та коштів при розірванні договору, заборгованість останньої станом на 17.09.2019 перед банком становила 8409,60 грн., розмір якої аналогічний розміру, зазначеному у виписці по картці.

Також випискою по картковому рахунку підтверджено той факт, що після 14 вересня 2019 року відповідачка карткою не користувалась, кошти з неї не знімала, а здійснювалося виключно автоматичне списання відсотків.

З наявної в матеріалах копії заяви ОСОБА_2 від 17 вересня 2019 року вбачається, що вона звернулася до банку з вимогою щодо надання роз`яснень по факту списання з її рахунку грошових коштів в сумі 8428 грн. на користь фінансової установи КредитАП (а.с. 79).

З відповіді АТ КБ Приватбанк від 11 жовтня 2019 року вбачається, що списання по картці ОСОБА_2 на суму 8428 грн. проведено банком по раніше здійсненій нею авторизації каркти на сервісах онлайн-кредитування. Також за її зверненням Банком було ініційована претензійна робота згідно з правилами Міжнародної платіжної системи MasterCard, регламентом до 120 днів.

За клопотанням відповідачки, судом було направлено запит до позивача про надання інформації щодо підстав здійснення переказів та списання грошових коштів з належної ОСОБА_1 картки № НОМЕР_1 в період з 13 по 19 вересня 2019 року.

На виконання вказаного запиту АТ КБ Приватбанк, посилаючись на виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості, зазначили, що остання скористувалася послугою Овердрафт.

Згідно п.1.1.1.50 Умов та Правил надання банківських послуг, овердрафт - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

В судовому засіданні відповідачка заперечувала факт авторизації карткою № НОМЕР_1 на сервісі онлайн-кредитування CreditUP, проте не виключає можливість використання номеру її картки іншими особами, оскільки вона активно користувалася цією карткою при здійсненні розрахунків як з іншими особами, так і на інтернет сайтах. Після списання з картки відповідачки спірної суми, остання невідкладно звернулася до банку.

Належних та допустимих доказів щодо авторизації відповідачкою картки на сервісах онлайн-кредитування, способу авторизації суду не надано. Отже, відсутні докази про волевиявлення ОСОБА_1 на списання 13 вересня 2019 року грошових коштів в сумі 8428 грн з належної їй картки.

З огляду на те, що АТ КБ «Приватбанк» на виконання ст.81 ЦПК України не доведено правомірності списання з рахунку ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 8428 грн, а отже і факту наявності у відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 13 жовтня 2008 року станом на 19 травня 2020 року, яка складається з заборгованості за тілом кредита - 8409,60 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 3401,73 грн, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати з відповідачки стягненню не підлягають.

у х в а л и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Шияновська