КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/6523/20 Головуючий у суді І інстанції Ларіонова Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільськогорайонного суду міста Києва від 15 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Сноук», третя особа - публічне акціонерне товариство «Енергобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання недійсним договору оренди,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (далі - ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна»), товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» (далі - ТОВ «АК Консалтинг»), товариства з обмеженою відповідальністю «Сноук» (далі - ТОВ «Сноук»), третя особа - публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк»), в якому просив в рахунок заборгованості, яка виникла у ПАТ «Енергобанк» перед ним за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 у розмірі 81 923 083,42 грн звернути стягнення за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ «Ройланс-Україна» (у подальшому перейменовано у ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна») посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, на предмет іпотеки - 3/100 частин будинку (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ ХV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, шляхом реалізації зазначеного об`єкта на прилюдних торгах; визнати недійсним укладений між ТОВ «АК Консалтинг» і ТОВ «Сноук» договір оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №1541, та скасувати його державну реєстрацію.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», ТОВ «АК Консалтинг», ТОВ «Сноук», третя особа - ПАТ «Енергобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АК Консалтинг», ТОВ «Сноук», третя особа - ПАТ «Енергобанк», визнання недійсним договору оренди.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, з огляду на наявність аналогічних вимог у цивільній справі № 369/238/15-ц, та відкрити провадження у справі лише в частині вимог про визнання недійсним договору оренди.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині відмови у відкритті провадження, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з мотивів невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права, та направити справу в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Як на підставу своїх вимог посилається на те, що у даній справі та у справі № 369/238/15-ц, яка розглядається в суді, є різними предмет спору та суб`єктний склад сторін, зокрема у справі № 369/238/15-ц предметом позову є реалізація права на визнання позивачем за собою права власності на об`єкт нерухомого майна та заподіяння йому моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів: ПАТ «Енергобанк» і ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» - адвокат Реутов О.Є. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Відзив інших учасників справи на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києваз позовом до ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», ТОВ «АК Консалтинг», ТОВ «Сноук», третя особа - ПАТ «Енергобанк», в якому просив в рахунок заборгованості, яка виникла у ПАТ «Енергобанк» перед ним за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 у розмірі 81 923 083,42 грн звернути стягнення за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ «Ройланс-Україна» (у подальшому перейменовано у ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна») посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, на предмет іпотеки - 3/100 частин будинку (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ ХV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, шляхом реалізації зазначеного об`єкта на прилюдних торгах; визнати недійсним укладений між ТОВ «АК Консалтинг» і ТОВ «Сноук» договір оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №1541, та скасувати його державну реєстрацію.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції встановив, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься електронна копія ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, якою за підсудністю відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергобанк», ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності, відшкодування моральної шкоди з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження (справа № 369/238/15-ц).

Як вбачав суд з електронних копій судових рішень по вищевказаній справі, що містяться в реєстрі, предметом позову за даним позовом також є звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ ХV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями. Вказана справа вже була розглянута судом першої інстанції з постановленням рішення по суті, яке було предметом розгляду в апеляційному та касаційному порядку.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на теперішній час у провадженні суду вже перебуває спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому у відкритті провадження в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотекислідвідмовити на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Однак із таким висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом.

Такі підстави визначено у статті 186 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Справи вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто, яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року (справа № 6-79цс15).

З матеріалів справи вбачається, що у справі, яка переглядається апеляційним судом, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року - 3/100 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ ХV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, шляхом реалізації зазначеного об`єкта на прилюдних торгах.

Натомість у межах справи № 369/238/15-ц, яка в даний час розглядається Подільським районним судом м. Києва, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21 лютого 2014 року шляхом визнання за ним права власності на нежилі приміщення нежилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: нежилі приміщення №№ 1, 2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень №1), №№ I, II, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), №№ I, II другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), №№ I, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), №№ I, II четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), №№ I, II п`ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), №№ I, II, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень №7), №№ I, II, III мансарди. Тераса, № XXXIII мезоніну - офіс, разом з усіма їх поліпшеннями та приналежностями, загальною площею 3 689,10 кв. м, що складає 97/100 частин від нежилого будинку площею 3 802,30 кв. м, які належать ТОВ Ройланс-Україна на праві приватної власності; нежилі приміщення офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху площею 113,20 кв. м - трансформаторна підстанція, разом з усіма їх поліпшеннями та приналежностями, що складає 3/100 частин від нежилого будинку площею 3 802,30 кв. м, які належать ТОВ «Ройланс-Україна» (у подальшому перейменовано у ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна»).

Обставиною, якою позивач обґрунтовує свої вимоги в обох справах, є посилання на порушення ПАТ «Енергобанк»зобов`язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 від 21 лютого 2014 року та додатковими угодами до нього № 1/840 та 1/756 від 21 лютого 2014 року щодо переказу (перерахування) внесених грошових коштів.

Сторонами спору у справі № 369/238/15-цє позивач ОСОБА_1 та відповідачі: ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (до зміни найменування - ТОВ «Ройланс-Україна»).

У даній справі сторонами є позивач ОСОБА_1 та відповідачі: ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», ТОВ «АК Консалтинг», ТОВ «Сноук», а також в якості третьої особи залучено учасником справи - ПАТ «Енергобанк».

З наведеного слідує, що спірні правовідносини про звернення стягнення на предмет іпотеки в даній справі є аналогічними правовідносинам у справі, яка перебуває на розгляді в Подільському районному суді м. Києва, але вони не є тотожними у зв`язку з відсутністю двох складових, необхідних для застосування пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України, а саме: тотожних предмету та сторін спору.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 9 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд не врахував, що у справі № 369/238/15-ц позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності фактично на увесь нежилий будинок, який є предметом іпотеки, тоді як у даній справі № 758/6523/20 просив - шляхом продажу з прилюдних торгів окремих приміщень, що складають 3/100 частин вказаного будинку.

Отже, в даному випадку підстави позовних вимог, об`єкти нерухомого майна, на які позивач бажає звернути стягнення в судовому порядку та сторони є різними, що, у свою чергу, виключає можливість застосування пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином не дослідив зміст ухвалених у справі № 369/238/15-цсудових рішень та пред`явленого ОСОБА_1 позову, не перевірив правові підстави, з яких його було заявлено та суб`єктний склад учасників справи, з огляду на принцип забезпеченості доступу до правосуддя не визначився чи допустимо здійснювати провадження у справі за наявності наведених вище обставин та чи обмежується чинним законодавством право вибору способу судового захисту у спірних правовідносинах, а тому оскаржувана ухвала про відмову у відкритті провадження у справі є такою, що не відповідає обставинам справи та постановлена з порушенням норм процесуального права.

Статтею 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки є помилковим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому у відповідності до статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2020 року щодо відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг», товариства з обмеженою відповідальністю «Сноук», третя особа - публічне акціонерне товариство «Енергобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній