Провадження № 2/712/698/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження, посилаючись на те, що згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 12.10.2011 накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_1 .

Підставою винесення вказаної постанови була постанова ВДАІ про накладення штрафу у розмірі 850 грн. на останнього.

На даний час, згідно інформації регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області ОСОБА_1 та його довірена особа не може переоформити проданий автомобіль, оскільки у реєстрі наявна вищевказана постанова.

У зв`язку із чим, позивач 17.10.2019 звертався до управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області з відповідною заявою, про наявність відкритих щодо нього виконавчих проваджень, з метою вирішити вказане питання.

На вказану заяву останній отримав відповідь про відсутність у відділах ДВС ГТУЮ у Черкаській області виконавчих проваджень, в яких є стороною ОСОБА_1 .

Таким чином, зняти арешт у позасудовому порядку являється неможливим, оскільки відсутнє виконавче провадження, в якому накладалося обтяження.

Наявність не знятого обтяження, грубо порушує гарантоване національним і міжнародним законодавством право на вільне володіння, користування і розпорядження належним майном, оскільки незаконно і без будь-яких правових підстав позбавляє можливості здійснювати свої права щодо належного майна.

Оскільки вирішити питання скасування даного обтяження іншим шляхом стороні не вдалося, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Просить усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належним на праві власності автомобілем DEA WO NEXIA, № НОМЕР_2, д.н. НОМЕР_1 шляхом зняття (скасування) обтяження.

Адвокат Король О.А. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник Центрального ВДВС у м. Черкаси в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ від 12.10.2011 накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_1 .

Підставою винесення вказаної постанови була постанова ВДАІ про накладення штрафу у розмірі 850 грн. на останнього.

Згідно інформації регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області ОСОБА_1 та його довірена особа не може переоформити проданий автомобіль, оскільки у реєстрі наявна вищевказана постанова.

17.10.2019 позивач звернувся до управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області з відповідною заявою, про наявність відкритих щодо нього виконавчих проваджень, з метою вирішити вказане питання.

Відповідно до відповіді Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 24.10.2019 № 10352/2.2-03/5607 перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі документи де ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником) на виконанні у відділах державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області станом на 24.10.2019 не перебувають.

Частинами першою, другою та четвертою ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Жодних доказів наявності на теперішній час на примусовому виконанні виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 станом на час звернення з цим позовом та до моменту ухвалення рішення, відповідачем до суду не надано, а також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, а навпаки, відповідач в своєму листі зазначає, що виконавчі документи де ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження (боржником) на виконанні не перебувають.

Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси про арешт майна боржника від 12.10.2011 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження - задоволити частково.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 12.10.2011 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2020 року.