Справа №206/4574/2012
Провадження № 6/127/925/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: Гайду Г.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бойко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кулявця О.С. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

особи, відносно якої розглядається подання: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кулявця О.С. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Вказане подання мотивовано тим, що на виконанні державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 56802533, боржником у якому є ОСОБА_1 , 18.07.2018 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено боржнику. Однак ОСОБА_2 не виконує рішення суду, 25.09.2019 та 08.11.2019 виконавцем було направлено виклики на адресу проживання боржника, проте боржник до відділу не прибув.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що жодних викликів державного виконавця він не отримував, на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою державний виконавець жодного разу не з`являвся. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у державного виконавця Кулявця О.С. наявний його номер мобільного телефону, однак державний виконавець Кулявець О.С., ОСОБА_1 не телефонував та не повідомляв, що його розшукують.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився.

Суд вислухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 ЗУ» Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2015 ОСОБА_1 було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволено частково та стягнено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12 000 гривень.

В подальшому, Вінницьким міським судом Вінницької області 30.07.2015 було видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12 000 грн. Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 23.07.2018 було відкрито виконавче провадження.

Згідно акту державного виконавця від 30.08.2019 при відвідуванні адреси місця проживання ОСОБА_1 , а саме : АДРЕСА_2 , державним виконавцем встановлено, що останній за вказаною адресою не проживає. В подальшому державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 , 25.09.2019 та 08.11.2019 направлялись виклики державного виконавця, однак останній до відділу державної виконавчої служби не з`явився.

Державний виконавець в подані посилається на те, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово на адресу місця проживання боржника надсилались виклики для явки його до відділу та отримання від боржника письмових пояснень щодо причин невиконання рішення суду, проте на виклики боржник не з`являвся. Однак згідно матеріалів подання доказів в підтвердження направлення та отримання боржником вказаних документів суду не надано.

Крім того, державний виконавець посилається на те, що при виході державного виконавця за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. По вказаному факту складено акт державного виконавця від 30.08.2019.

Однак, суд вважає, що в обґрунтування подання про привід боржника суду не надано достатніх і достовірних доказів про відомості щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, а саме суду не надано доказів того, що державним виконавцем направлялися запити з метою встановлення зареєстрованого в установленому законом порядку місця реєстрації боржника, оскільки рішення у даній справі винесено ще у 2012 році.

Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що за вказаною адресою постійно проживає разом із сім`єю, на виклики державного виконавця з`являвся постійно, також зазначив, що у державного виконавця Кулявця О.С. наявний номер мобільного телефону ОСОБА_1 та останній постійно телефонує ОСОБА_1 у разі потреби.

Отже суд вважає, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кулявцем О.С., не доведено факту того, що боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, оскільки в матеріалах подання відсутні будь які докази, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дані виклики, тому суд вважає, що у поданні слід відмовити.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Кулявця О.С. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя: