Справа № 462/5990/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача 11485 грн. 44 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 2102,00 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 10.11.2018 року у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mazda д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР152054599. Згідно із постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18.12.2018 року у справі №462/7414/18, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. На підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29.11.2018 року та страхового акту №UA026/L01/01 від 16.01.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 11485 грн. 44 коп. Оскільки відповідач порушила вимоги ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме самовільно залишила місце події, у страховика відповідно до ст. 1191 ЦК України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. За наведеного, просить позов задоволити.

Відповідач відзив на позовну заяву у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із приписами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-ІУ від 01.07.2004 р. (надалі - Закон N 1961-ІУ), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 38.1.1 (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10 листопада 2018 року о 13 год. 20 хв. у місті Львові на вулиці Яворницького, 8а керуючи автомобілем «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконалась у безпечності маневру, не звернулась за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдавши транспортним засобам технічні пошкодження, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, залишення місце дорожньо-транспортної пригоди, встановлені постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18.12.2018 року. Даною постановою відповідача визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, призначено адміністративне стягнення /а.с.8-9/.

Також судом встановлено, що станом на 10.11.2018 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Clio Symbol» реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідно до поліса № №ЕР152054599 у ПрАТ ««Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.5/.

ОСОБА_2 , яка є власницею автомобіля «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.11.2018 року /а.с. 10-11/.

Відповідно до погодженої калькуляції № 206447 від 30.12.2018 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA026/L01/01 від 16.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 11485,44 грн. /а.с. 13-14, 15 /.

Як вбачається, із заяви ОСОБА_2 від 14.01.2019 року, вона погодила розмір збитку в сумі 11485, 44 грн. по збитку № 206447 та претензій до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не має /а.с. 12/.

Як вбачається зі страхового акту №UA026/L01/01 від 16.01.2019 року прийнято рішення сплатити ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 11485,44 грн. /а.с.16/.

16.01.2019 р. приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 16.01.2019 року відповідно до платіжного доручення №24925 провело виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 11485, 44 грн. на підставі страхового акту № UA026/L01/01 від 16.01.2019 року /а.с.17/.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодувало третій особі - потерпілій ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої ОСОБА_1 , яка самовільно залишила місце ДТП, то на підставі ст. 1191 ЦК України та п. 38.1.1 (в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» воно набуло право на стягнення з відповідача шкоди в розмірі 11485, 44 грн.

ОСОБА_1 20.03.2019 року позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Добровільно кошти відповідачем не сплачено / а.с, 18-19/.

Із врахуванням наведеного, того, що ОСОБА_1 була визнана судом винною у вчиненні ДТП, після чого самовільно залишила місце такої, що стверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18.12.2018 р., позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого потерпілій відшкодування. Тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в порядку регресу виплаченого відшкодування в розмірі 11485,44 грн.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму майнової шкоди в розмірі 11485 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 44 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» /, IBAN НОМЕР_3 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40/.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванюк І.Д.