ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 147/127/17

провадження № 61-22215св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

особа, яка подала заяву про відновлення втраченого провадження, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року в складі судді Марчук В. С.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-66-2007р за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено.

У вересні 2019 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2019 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору, належного оформлення апеляційної скарги та подачі доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

15 листопада 2019 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків і клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги в установлений законом строк не усунула, а саме не надала належним чином оформлену апеляційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи, а тому наявні правові підстави для повернення апеляційної скарги. Питання про звільнення від сплати судового збору не підлягає вирішенню, оскільки інші недоліки особа не усунула.

Подана ОСОБА_1 заява про усунення недоліків не вплинула на правильність оформлення апеляційної скарги, оскільки кожний її екземпляр має містити необхідні реквізити, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія паспорта для фізичних осіб громадян України, а також прізвище, ім`я та по батькові інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, і окремо подана заява з такими даними їх не замінює.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

03 грудня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року справа призначена до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

ОСОБА_1 вказує, що висновок апеляційного суду про неусунення недоліків не ґрунтується на наявних у матеріалах справи документах, зокрема заяві про усунення недоліків і клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Зазначає, що вона надала докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу

Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України(тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про відновлення втраченого судового провадження, а саме справи № 2-66-2007р за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-66-2007р відмовлено.

27 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду апеляційну

скаргу на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області

від 06 серпня 2019 року, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

На підтвердження дати отримання ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 надала копію конверта, яким була направлена оскаржувана ухвала.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк 10 (десять) днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме для:

- сплати судового збору або надання документів на підтвердження передбачених законом правових підстав для звільнення від сплати судового збору,

- надання доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції,

- подачі апеляційної скарги, оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, зокрема зазначення найменування всіх учасників справи, реєстраційних номерів облікових карток платника податків за його наявності або номерів і серій паспортів для фізичних осіб - громадян України, а також номерів засобів зв`язку та електронної пошти;

- надання копій належно оформленої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

15 листопада 2019 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, у якій:

- зазначено, що копію оскаржуваної ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 06 серпня 2019 року заявник отримала 12 вересня 2019 року,

- вказано номер і серію паспорта ОСОБА_1 , номер засобів зв`язку учасників справи,

- викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору в зв`язку зі скрутним фінансовим становищем.

Належним чином оформлену апеляційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не подала.

Відповідно до статті 495 ЦПК України в справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати, понесені іншими учасниками справи, відшкодовуються заявником у повному обсязі, про що суд постановляє ухвалу.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що заявник звільняється від оплати судових витрат не лише за подачу такої заяви, а й у разі перегляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Висновок апеляційного суду про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про відновлення втраченого провадження прийнятий із порушенням норм процесуального права.

Частиною другою статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 356цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина перша статті 185 ЦПК України).

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд указав, що надана заявником на підтвердження дати отримання ухвали суду першої інстанції копія конверта (зі штрих-кодом відправлення) не підтверджує, що даним листом була надіслана саме ухвала суду від 06 серпня 2019 року.

Із указаним висновком апеляційного суду колегія суддів Верховного Суду не погоджується з огляду на таке.

На наданій ОСОБА_1 копії конверта, адресованого їй судом першої інстанції (а. с. 131, т. 1), зазначений штрих-код поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» № 24 7.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення № 24 7, яким ОСОБА_1 надіслано ухвалу від 06 серпня 2019 року, заявник отримала особисто 12 вересня 2019 року (а. с. 126, т. 1).

На ці ж обставини в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилалася ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі та заяві про усунення недоліків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ,

від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду.

Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків апеляційної скарги частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Подавши заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, ОСОБА_1 не виконала всі вимоги ухвали апеляційного суду та не надала суду належним чином оформленої апеляційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи, про відновлення якої вона подала заяву, а тому апеляційний суд із урахуванням часткового усунення недоліків мав продовжити ОСОБА_1 відповідний строк, а повернення апеляційної скарги здійснене судом апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження в справі.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року скасувати.

Справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження в справі.

Із моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року втрачає законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук