Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2549/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 січня 2020 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.10.2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований 20 січня 1979 року Міським відділом запису актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 103.

Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей - доньок ОСОБА_3 , 1986 року народження та ОСОБА_4 , 1990 року народження.

Зазначає, що протягом останніх вісімнадцяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого постійно виникали сварки. Проживають окремо з 2000 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу вважає не можливим, строк на примирення просить не надавати.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.04.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.08.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, до початку надала заяву від 17.01.2020, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Судові витрати залишила за собою. Зазначила, що строк на примирення не потрібен.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було.

Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків:

в судовому засіданні встановлено, що 20.01.1979 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія НОМЕР_1 ), сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі запису актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 103 від 20.01.1979 року.

Від даного шлюбу мають двох дітей, які на час розгляду справи є повнолітніми. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин.

Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 20.01.1979 року (актовий запис № 103) між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, останнє відоме зареєстроване місце проживання до 11.06.2018: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання, зазначене в позовній заяві: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований у Міському відділі запису актів громадянського стану.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2020 року.

Головуючий: С. М. Позарецька