Провадження № 2/127/3949/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Першої вінницької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: 1 /3 частину житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У визначений ст. 1270 ЦК України позивач не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач доглядає свою сестру, яка є інвалідом 1-ї групи та проживає у Шаргородському районі Вінницької області. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11.10.2019року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

27.11.2019 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача виконавчий комітет ВМР на належного - Вінницьку міську раду.

Ухвалою суду від 16.12.2019року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесені рішення покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.12.2016року.

ОСОБА_2 була власником 1 /3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.01.1999року.

За інформацією Першої вінницької державної нотаріальної контори від 18.12.2019 №4158/01-16 спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилась.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

ОСОБА_1 , яка є донькою померлої, та є спадкоємицею першої черги за законом та має право на обов`язкову частку в спадщині незалежно від заповіту відповідно до положень ст. 1241 ЦК України не проживала з померлою на момент смерті.

Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦКУ країни за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 08.06.2017 року , в жовтні 2019року позивач пред`явила позов до суду, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Доказом поважності пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 є утримання нею своєї сестри - ОСОБА_3 , яка є інвалідом першої групи з дитинства.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17).

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17.

Крім того, суд враховує, що відповідач Вінницька міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , такий строк є незначним, а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 5, 11, 12, 13, 76-82, 89, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 16.01.2019року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Вінницька міська рада, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, .

Перша вінницька державна нотаріальна контора, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, .

Суддя: