Справа № 159/5054/20
Провадження № 2/159/1227/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 . На час реєстрації народження дитини позивач та відповідач не перебували у шлюбі. При реєстрації народження дитини, позивач як матір, та відповідач, як батько дитини, подали відповідні заяви до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану про те, що відповідач вважає себе батьком дитини та визнає батьківство по відношенню до дочки ОСОБА_3 . Таким чином, при реєстрації походження дитини, останній було присвоєно прізвище батька, та по батькові - ОСОБА_3 . Спору про батьківство у відповідача немає.

Позивач вказує, що вона та відповідач не проживали та не проживають разом, не вели та не ведуть спільного господарства.

Крім цього, позивач вказує, що на даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку та відповідно отримує соціальну допомогу. Вказана допомога є фактично єдиним постійним доходом для позивача та дитини.

Відповідач, як батько дитини, не бере участі в утриманні дитини та остання перебуває лише на утриманні позивача. Причини, по яких відповідач не може сплачувати аліменти відсутні.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті витрат на правову допомогу в розмірі 800,00 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.12.2018 року Ковельським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ковелі Волинської області та батьком дитини є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 .

Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Як стверджується позивачем, відповідач ОСОБА_2 не працює, однак отримує мінливий дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Відповідач не подав суду доказів того, що він не має ніяких доходів.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 30 років, не подав не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у розмірі по 1400,00 грн. щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 1400 грн. щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

За таких обставин з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 05.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 та адвокат Шинкар Ольга Володимирівна уклали даний договір з метою складання заяв правового характеру та надання правової допомоги.

Відповідно до Акта виконаних робіт та розрахунку вартості виконаних робіт правничої допомоги від 05.10.2020 року встановлено, що вартість підготовки позовної заяви про стягнення аліментів становить 800,00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 05/10 від 05.10.2020 року ОСОБА_1 оплатила послуги адвоката в розмірі 800,00 грн. за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті витрат на правову допомогу в розмірі 800,00 грн.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судовий збір по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 14.06.2016 року Козятинським РВ у Вінницькій області) на користьОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 05.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 14.06.2016 року Козятинським РВ у Вінницькій області) на користьОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті витрат на правову допомогу в розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 14.06.2016 року Козятинським РВ у Вінницькій області) в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук