головуючий у суді І інстанції Шереметьєва Л.А.
провадження № 22-ц/824/2399/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

секретар судового засідання Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як правонаступника позивача ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступниками якої є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької Алли Миколаївни, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, ОСОБА_6 , Державної податкової інспекції Солом`янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом`янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві про визнання договору дарування недійсним, скасування державної реєстрації та відновлення прав власника, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 10 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як правонаступник позивача ОСОБА_2 28 листопада 2018 року подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року вказану апеляційну скаргу повернуто апелянту без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_2 , задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року про відмову ОСОБА_1 у роз`ясненні ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року та передати до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції грубо порушив норми встановлені цивільним процесуальним кодексом України та приписи постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», не відповів на поставлені у заяві запитання та не роз`яснив ухвалу Солом`янського районного суду від 10 жовтня 2018 року, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді.

Заявник звернувся до суду і просив роз`яснити цю ухвалу, посилаючись на те, що ухвала складена недбало, з помилками, з пропусками слів, незавершених речень, умисно неправильною вказівкою положень та неправильною датою і редакцією законів, відсутністю назви законів, з незрозумілою резолютивною частиною ухвали, в зв`язку з чим, ним подавалася заява про виправлення описок.

Вказував, що мотивувальна та резолютивна частина ухвали є в повному обсязі незрозумілими, а саме: незрозуміло, хто такий у справі є ОСОБА_1 , тобто він; зі змісту ухвали складається помилкове враження, що, нібито, у нього, як правонаступника позивача ОСОБА_2 , не було підстав для порушення питання щодо відводу, що не відповідає дійсним обставинам справи і спростовується матеріалами справи; при порівнянні змісту його заяви та ухвали, вбачається суттєвий когнітивний дисонанс між його заявою та ухвалою, а тому складається помилкове враження, нібито відсутні підстави для відводу головуючого у справі судді; в ухвалі не дано оцінки злочинним діям головуючого в справі, не запитано додаткових матеріалів для підтвердження чи спростування вказаних обставин.

А також, посилався на те, що проаналізувавши матеріали справи, дії головуючого у справі та всього суду, просив роз`яснити ухвалу судді, а саме:

чому справа, повернута до суду 03 грудня 2015 року з Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ після скасування ухваленого у ній рішення, лише через 4 дні була передана для автоматизованого розподілу, при цьому зі списку суддів було викинуто з надуманих причин 4 суддів, серед яких визначався головуючий суддя, в якому залишилася лише ОСОБА_7 ; чому, вказавши в ухвалі про фальшування повісток та процесуальних документів, не надано правової оцінки тим фактам, що суддя ОСОБА_7, не постановивши ухвали про прийняття справи до свого провадження, свавільно сфальшувала сторін у справі, не згадавши правонаступників позивача, 4-х відповідачів і третю особу, сфальшувала 5 імітаційних повісток, які нікому не надіслала; чому не надано правової оцінки тим фактам, що суддя ОСОБА_7 у відмовній частині ухвали від 20 червня 2017 року про часткове забезпечення доказів, сфальшувала велику кількість офіційних документів, які, нібито, надали відповідачі до справи, та їх, нібито, бачила суддя; чому не надано правової оцінки тим фактам, що суддя ОСОБА_7, постановляючи ухвалу про відмову в забезпеченні позову від 23 січня 2017 року, не надала правової оцінки тим фактам, що в справі знаходяться 3, так звані, «правовстановлюючі довідки»; де при розгляді заяви про відвід головуючий бачила оригінали матеріалів інвентаризаційної та реєстраційної справ на квартиру АДРЕСА_1 та оригінал правовстановлюючого документу, так званої «правовстановлюючої довідки»; чому головуючим та іншими суддями ігноруються вимоги закону та фабрикуються протизаконні рішення; звідки взялися підробні довідки, які протизаконно приймаються та легімитизуються; чому ухвала від 10 жовтня 2018 року складена однобоко.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 10 жовтня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що постановлена 10 жовтня 2018 року ухвала є чіткою і зрозумілою, викладена в доступній, у тому числі, для заявника, формі, в ухвалі чіткою і простою мовою зазначені підстави для відмови в задоволенні заяви про відвід. Крім того, у розумінні вимог статті 271 ЦПК України ця ухвала виконанню не підлягає, а лише долучається до матеріалів справи, в якій головуючому у справі був заявлений відвід. Решта обставин, зазначених у заяві, які просить роз`яснити заявник, виходять за межі розглянутого 10 жовтня 2018 року питання.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.

Головною підставою для подання заяви про роз`яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює його виконання.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту.

Враховуючи те, що Солом`янський районний суд м. Києва рішення по суті за результатом розгляду справи не приймав підстави для роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2018 року відсутні.

Разом з цим, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року не допускає декілька варіантів тлумачення та є зрозумілою.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року залишається без змін.

Відповідно до пункту 21 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення;.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як правонаступника позивача ОСОБА_2 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Повний текст постанови складений 16 січня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Т.А. Слюсар

В.М. Волошина