Провадження № 2/263/446/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 04 вересня 2019 року надійшла позовна заява ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у сумі 48 336,40 грн. та судовий збір - 1 921 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 серпня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 67297/31/к. Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 1.5 кредитного договору, кредит надано відповідачу на споживчі цілі у сумі 25 000,00 грн. на строк 36 місяців з 05 серпня 2013 року по 05 серпня 2016 року. Згідно з п. п. 1.6, 1.7 кредитного договору та додатком № 1 до даного договору відповідачем сплачено позивачу одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 1 875,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у позивача, становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке нараховувалися роботодавцем відповідача на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий позивачем, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38 процентів річних (п. 1.4 кредитного договору). Згідно з п. 1.1 кредитного договору відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором. Як передбачено п. 2.5 Кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у Додатку № 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідач був зобов`язаний повернути кредит не пізніше 05 серпня 2016 року (п. 1.3 кредитного договору). Як передбачено п. 7.1 кредитного договору, у разі наявності заборгованості позичальника за договором на 00:00 годин останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів. У зв`язку з наявністю заборгованості відповідача станом на 05 серпня 2016 року, позивачем в односторонньому порядку продовжено строк дії кредитного договору до 04 вересня 2016 року, однак зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконані, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 16 серпня 2019 року становить 48 336,40 грн. та складається із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 14 575,00 грн., суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 28 193,75 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту 5 567,65 грн. У зв`язку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 525, 526, 530, 541, 543, 611, 623, 625, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач своїм правом не скористався та відзив на позов до суду не напарвив.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 13 січня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Від представника позивача Мацко Т.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він не заперечував проти заочного вирішення справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутності або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, є підставою для ухвалення заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що 05 серпня 2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», який відповідно до п. 1.3 Статуту є правонаступником ПАТ АКБ «Індустріалбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 67297/31/к.

Відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 1.5 кредитного договору, кредит надано відповідачу на споживчі цілі у сумі 25 000,00 грн. на строк 36 місяців з 05 серпня 2013 року по 05 серпня 2016 року.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у позивача, становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий кредитодавцем, до закінчення строку дії кредитного договору становить 38 процентів річних (п. 1.4 кредитного договору).

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що у разі наявності заборгованості позичальника за договором на 00:00 годин останнього дня дії договору у зв`язку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів.

Відповідно до виписки/особового рахунку кредиту за період з 04 грудня 2014 року по 16 серпня 2019 року сума простроченої заборгованості за угодою від 05 серпня 2013 року № 67297/31/к становить 14 575 грн.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку станом на 16 серпня 2019 року сума простроченої заборгованості за нарахованими процентами становить 28 193,75 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту 5 567,65 грн.

З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує наявність заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 48 336,40 грн.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Пунктом 4.3 кредитного договору визначено, що проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 Кредитного договору та 5 (п`ять) процентів річних.

Кредитним договором в п. 4.3 встановлені проценти, як плата за прострочення кредиту. Цим же пунктом визначені такі ознаки цих процентів:

- встановлений порядок нарахування цих процентів: з дня виникнення прострочення по день, що передує фактичному погашенню суми боргу;

- визначена ставка цих процентів, шляхом наведення чіткої та однозначної формули її розрахунку: за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п. 1.4 Кредитного договору та 5 (п`ять) процентів річних.

З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем Позичальника на момент укладання цього Договору, до закінчення строку дії договору, процентна ставка становить 38 % річних (п. 1.4 Кредитного договору).

У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Договір припиняє свою дію у разі виконання позичальником своїх зобов`язань по договору в повному обсязі (п. 7.1 Кредитного договору).

Таким чином, указаними умовами договору встановлені окремі проценти, як плата за користування коштами внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, і які виникають тільки внаслідок прострочення повернення кредиту.

У справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття «проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами» та «проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами», причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

З огляду на викладене, банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих на підставі пунктів 4.3 кредитного договору, у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а доказів добровільної сплати такої заборгованості відповідачем суду не надано, суд приходить до висновку, що банк має право вимагати повернення суми заборгованості за кредитом, суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами (у тому числі нарахованої після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування) та інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1 921 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» заборгованість за договором від 05 серпня 2013 року № 67297/31/к станом на 16 серпня 2019 року у сумі 48 336,40 грн., яка складається із суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 14 575,00 грн., суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 28 193,75 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту 5 567,65 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банка «Індустріалбанк» судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 17 січня 2020 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банка «Індустріалбанк», , МФО 313849, юридична адреса: вул. Генерала Алмазова, 18/7, м. Київ, 01133, тел. ;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Музика