Справа №278/3519/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщука А. О., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Житомирського РВДВС Іщука А. О. стосовно його бездіяльності, яка полягає у невідновленні виконавчого провадження № 59934055 на підставі ч. 6 ст. 64-1 Закону України Про виконавче провадження.

У зв`язку з наведеним, скаржник просить суд:

визнати оскаржувану бездіяльність старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Іщука А. О. під час розгляду заяви про відновлення виконавчого провадження № 59934055 неправомірною та такою, що порушує його права, як сторони виконавчого провадження;

зобов`язати старшого державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Іщука А. О. відновити виконавче провадження.

У судовому засіданні скаржник підтримав свої скаргу з підстав, зазначених у ній.

Боржник зазначила, що перешкод стягувачу у побаченнях з дитиною не чинила.

Представник боржника зазначила, що у державного виконавця були відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження у зв`язку з відсутністю доказів вчинення боржником перешкод стягувачу у побаченнях з дитиною.

Представник Житомирського районного відділу державної виконавчої служби подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 73).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено під час розгляду справи №278/3049/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Житомирського РВДВС Іщука А. О., 22 серпня 2019 року в порядку забезпечення позову ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 278/2112/19, яка підлягала негайному виконанню, було заборонено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку визначеному розпорядженням Житомирської районної адміністрації від 11 грудня 2018 року № 689 «Про участь ОСОБА_1 у вихованні сина» до часу ухвалення рішення судом за позовом ОСОБА_1 (а.с. 7-8). Зазначеним розпорядженням Житомирської районної адміністрації від 11 грудня 2018 року № 689 було встановлено час спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: один день на тиждень з ночівлею у робочі дні, дозволивши забирати дитину за місцем свого проживання, та в один з вихідних днів (перша, третя субота місяця і друга, четверта неділя місяця) з 09-00 год до 18-00 год за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 (зворот. стор. а. с. 7).

02 вересня 2019 року постановою старшого державного виконавця Житомирського РВДВС Іщука А. О. було відкрито провадження № 59934055 стосовно примусового виконання ухвали Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 278/2112/19 від 22 серпня 2019 року (а.с. 9).

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 5 ст. 64-1 Закону).

19 листопада 2019 року державний виконавець Іщуком А. О. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 33-34).

Частиною 6 ст. 64-1 Закону передбачено, що якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби із заявою про відновлення виконавчого провадження у зв`язку з повторним перешкоджанням боржником його побаченням з дитиною (а.с. 5).

Однак, як убачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 59934055 відновлене не було.

Отже, на думку суду, відбувається бездіяльність державного виконавця Іщука А. О., яка полягає у невідновленні виконавчого провадження № 59934055 на підставі ч. 6 ст. 64-1 Закону України Про виконавче провадження, що є порушенням прав скаржника, як стягувача.

Стосовно зауваження представника боржника щодо ненадання стягувачем під час звернення до державного виконавця із заявою від 17 грудня 2019 року про відновлення виконавчого провадження доказів на підтвердження вчинення боржником перешкод, суд зазначає про відсутність у стягувача обов`язку збирати та надавати такі докази.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, враховуючи той факт, що державним виконавцем не було відновлено виконавче провадження № 59934055 на підставі ч. 6 ст. 64-1 Закону у зв`язку з поданням стягувачем заяви про відновлення провадження, суд вважає за потрібне визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та зобов`язати його усунути встановлені порушення.

Керуючись ст. 64-1 Закону, ст.ст. 13, 76-83, 89 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщука А. О. стосовно невідновлення виконавчого провадження № 59934055.

Зобов`язати державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іщука А. О. відновити виконавче провадження № 59934055.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 20 січня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік