21.10.2020 Єдиний унікальний номер 205/5447/19
Єдиний унікальний номер судової справи:205/5447/2019
Номер провадження: 2/205/363/2020
21 жовтня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом доОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 30.01.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» (правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», надалі Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 (далі Відповідач-1) було укладено Кредитний договір № CNL-302/08/200, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 152 000 (сто п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., які були видані трьома траншами.
21.06.2007 року між Закритим акціонерним банком «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № МL-302/192/2007, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 152 250 (сто п`ятдесят дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.
21.06.2007 року з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитними договорами між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі Відповідач -2 , ОСОБА_3 (далі Відповідач -3) було укладено Договір іпотеки № PCL -302/192/2007, за яким останні передали банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцям на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 21.03.1994 року Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням (наказом) від 21.03.1994 року за № 6/925-94, зареєстроване Дніпропетровським МБТІ, і записано у реєстрову книгу за № 71-69. Пунктом 6.4.1 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.
12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі продажу кредитного портфелю, згідно умов якого банк відступив, а позивач прийняв право вимоги за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року та за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року. Також, 12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до останнього перейшли всі права та обов`язки за Договором іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року. Таким чином, позивач зазначає, що до нього перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Крім того, позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2012 року по справі за № 22/422/5241/2012, яке набрало законної сили 21.11.2013 року, позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу : за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року у розмірі 189 938 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 37 коп.; за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року у розмірі 177 089 (сто сімдесят сім тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп. Отже, заборгованість за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року та за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року станом на дату подачі цього позову складає 367 027 (триста шістдесят сім тисяч двадцять сім) грн. 62 коп.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року, укладеного з Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» та Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року, укладеним із Закритим акціонерним банком «ОТП Банк» у розмірі 367 027 (триста шістдесят сім тисяч двадцять сім) грн. 62 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кошляк Н.Е., за реєстровим № 3435 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною процедурою, яка передбачена Законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та передати в управління іпотекодержателю - Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання права Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» примусового входу до предмета іпотеки, обладнання предмета іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також, укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмета іпотеки зі спеціальними підприємствами, установами, організаціями, вирішити питання щодо стягнення судових витрат.
Відповідач -1 - ОСОБА_1 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву (а.с.151-156), в якому просив застосувати загальний строк позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що є рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2012 року по цивільній справі № 422/9088/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, яким стягнуто з останніх на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року у розмірі 189 938 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 37 коп. та за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року у розмірі 177 089 (сто сімдесят сім тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп., а тому, подача позовуТовариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явився, надіслали до відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 22.06.2020 року у задоволенні клопотання відповідача-1 - ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 30.01.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № CNL-302/08/200, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 152 000 (сто п`ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп., які були видані трьома траншами: перший транш 52 000 грн. 00 коп., другий транш 50 000 грн. 00 коп., третій транш 50 000 грн. 00 коп., дата остаточного повернення кредиту 30.01.2016 року (а.с.7-11).
Судом також встановлено, що 21.06.2007 року між Закритим акціонерним банком «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № МL-302/192/2007, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 152 250 (сто п`ятдесят дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., дата остаточного повернення кредиту 21.06.2017 року (а.с.12-15).
Також встановлено судом, що 21.06.2007 року з метою забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитними договорами між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачами було укладено Договір іпотеки № PCL -302/192/2007, за яким останні передали банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцям на праві власності.
Матеріалами справи підтверджено, що Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк України». Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк». Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».
Судом також встановлено, що 12.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфеля (б/н) та договір відступлення права вимоги (б/н), у тому числі за вищевказаними кредитними договорами та іпотечним договором (а.с. 21-32).
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2012 року (справа № 422/9088/2012 (2/422/5241/2012) позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовільнені. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року у розмірі 189 938 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 37 коп. та за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року у розмірі 177 089 (сто сімдесят сім тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп.(а.с. 33-35).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За нормами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, з огляду на надані стороною позивача докази, зокрема названі договори купівлі-продажу кредитного портфеля та відступлення права вимоги від 12.11.2010 року, суд доходить висновку, що позивачу перейшли відповідні права та обов`язки кредитора за зобов`язаннями, що виникають на підставі Кредитного договору № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року, Кредитного договору № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року, та відповідні права та обов`язки іпотекодержателя за вказаним Договором іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачами рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2012 року (справа № 422/9088/2012 (2/422/5241/2012) щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором № CNL-302/08/200 від 30.01.2006 року у розмірі 189 938 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 37 коп. та за Кредитним договором № МL-302/192/2007 від 21.06.2007 року у розмірі 177 089 (сто сімдесят сім тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 25 коп.
Суд зазначає, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством, що випливає із змісту норми ст.593 ЦК України, ст.ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку».
Згідно до ст.ст. 590, 591 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.
Разом із цим, стаття 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Аналогічне за своїм змістом положення містить у собі пункт 6.4.2 Договору іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року, згідно умов якого при виникненні Іпотечного Випадку Іпотекодержатель надсилає Іпотекодвцю Іпотечне Повідомлення (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому Договорі) з вказівкою про загальну суму Боргових Зобов`язань та граничний строк погашення Боргових Зобов`язань. У випадку непогашення Іпотекодавцем Боргових Зобов`язань у строк, передбачений у Іпотечному Повідомленні, право власності на Предмет Іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення Боргових Зобов`язань,вказаному в Іпотечному Повідомленні.
В застереженні Договору іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року вказано, що сторони встановлюють, що положення пункту 6.4. з підпунктами цього Договору, разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою повний укладений договір між Сторонами про задоволення вимог Іпотекодержателя в якому Сторони визначили можливі способи звернення стягнення на Предмет Іпотеки.
Однак матеріали справи не містять будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що позивач ТОВ "ОПТ Факторинг Україна" на адресу іпотекодавця здійснювало направлення письмової вимоги про усунення порушення як того передбачає названа ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та узгоджений сторонами п. 6.4.2 Договору іпотеки № PCL -302/192/2007 від 21.06.2007 року.
Суд зазначає з цього приводу, що відповідно до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального Кодексу України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відтак, за відсутності доказів надсилання за боку позивача на адресу іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку», в суду відсутні правові підстави для застосування процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки іпотекодержатель просить здійснити судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки без дотримання ним вимог спеціального закону та умов іпотечного договору з питань усунення порушень. У зв`язку із чим суд відмовляє в задавлені позову в цій частині.
Оскільки суд відмовляє в задоволені вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, то не підлягають задоволенню похідні вимоги щодо передачі іпотечного майна в управління позивачеві, як іпотекодержателю.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, ,280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 541-543, 553, 554,1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 33, 35, 41 Закону України «Про іпотеку» суд, -
2. Судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп. покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан