Ухвала

16 січня 2020 року

м. Київ

справа № 199/4884/17

провадження № 61-270ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки та додаткового рішення, у задоволенні позову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради та у задоволенні ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року скасовано.

В задоволенні позову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем відмовлено.

27 грудня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради направила касаційну скаргу на зазначені судові рішення з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин, оскільки позивач не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення постанови, а копію повного тексту оскаржуваної постанови отримано 10 грудня 2019 року.

На підтвердження зазначених доводів, заявником надано копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, на якій міститься штамп вхідної кореспонденції прокуратури від 10 грудня 2019 року.

Проте конверту чи його копії з штрихкодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі № 199/4884/17 не надано, а штамп вхідної кореспонденції сам по собі не може слугувати належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови, оскільки він лише фіксує факт реєстрації кореспонденції в канцелярії прокуратури Дніпропетровської області.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою майнового характеру про витребування майна у липні 2018 року. Просив, витребувати від відповідача на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становить 1 762,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Враховуючи, що із поданої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається ціни позову щодо вимог майнового характеру (витребування майна), неможливо розрахувати розмір судового збору.

З урахуванням наведеного, заявнику слід надати документ, що підтверджує вартість нерухомого майна, яке позивач просить витребувати, а також з урахуванням позовних вимог, сплатити судовий збір в розмірі, розрахованому на підставі вимог підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент пред`явлення позову (1,5 % ціни позову Х 200 %, але не < 1 762,00 грн та не > 616 700,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах Дніпровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради про визнання добросовісним набувачем залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Петров