Справа №944/5395/20
Провадження №2-з/944/18/20
УХВАЛА

11.12.2020 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.,

з участю секретаря - Козака О.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Просить забезпечити позов шляхом заборони знесення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що рішенням Залузької сільської ради народних депутатів №21 від 27.02.1995 року надано дозвіл на розташування об`єкту торгівлі на земельній ділянці його батька - ОСОБА_2 згідно вироблених технічних умов.

Згідно довідки №338 від 23.11.2017 року, виданої Залузькою сільською радою Яворівського району Львівської області, будівля магазину загальною площею 78,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_1 .

Однак у його сестер ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникають сумніви у належності йому магазину, відтак останні вчиняють спроби знесення будівлі.

Вивчивши матеріали заяви слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що рішенням Залузької сільської ради народних депутатів №21 від27.02.1995 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розташування об`єкту торгівлі на земельній ділянці його батька - ОСОБА_2 .

Згідно довідки №338 від 23.11.2017 року, виданої Залузькою сільською радою Яворівського району Львівської області, будівля магазину загальною площею 78,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_1 .

Із абрису присадибної ділянки АДРЕСА_2 від 10.03.2009 року вбачається розміщення магазину ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так в обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 покликається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагаються знести належне йому приміщення магазину, однак у випадку задоволення заяви про забезпечення позову суд фактично передчасно вирішить питання майбутніх позовних вимог по суті, що є недопустимим та суперечить нормам цивільно процесуального законодавства.

Крім цього, проаналізувавши подану заяву суд приходить до висновку, що відомостей щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення у разі задоволення позову матеріали справи не містять.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, в порушення вищенаведених положень законодавства, заява про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи, викладені в заяві, недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 151, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Швед Н.П.