Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/996/19
Провадження № 2/499/68/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі : головуючого судді Тимчука Р.М. при секретарі судового засідання Мельнику Р.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся її чоловіка ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт згідно якого все своє майно заповдала ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_3 до дня її смерті.

Отже після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 7,3022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Спадкодавець проживав у вказаному будинку, але не встиг за життя оформити право власності на будинок та попередня власниця ОСОБА_3 також за життя не оформила своє право власності на вказаний житловий будинок.

Позивачка є спадкоємицею за законом на вищевказане майно.

Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок.

Вказані документи не можуть бути видані після смерті, оскільки відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, про що є відповідна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність, позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з`ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами та дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за першої черги законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначені обставини підтверджуються, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, та копією свідоцтва про шлюб, які містяться в матеріалах спадкової справи, копія яких надано суду в якості доказів.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 7,3022 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Житловий будинок ОСОБА_2 успадкував від своєї бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та заповідала все своє мано ОСОБА_2 .

Судом досліджено копії матеріалів спадкової справи, надані нотаріусом, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом та у встановлений законом строк спадщину прийняла подавши заяву про прийняття спадщини та на частину майна у вигляді земельної ділянки отримала свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок про що є відповідна постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст.16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового; або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 цієї статті).

Таким чином, власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності, пов`язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

ОСОБА_2 не оформив за життя своє право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніше законодавством ( ст..120 ЦК УРСР )

Відповідно до статей 120-127 ЦК УРСР , ст..17 Закону України «Про власність», постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику» у справах за позовами про захист права приватної власності», членами колгоспного двору вважалися особи, які приймали участь у громадському господарстві колгоспу, отримували в ньому основні прибутки і приймали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства двору.

У зв`язку із введенням в дію Закону України «Про власність» така організаційно-правова форма як колгоспи, а відповідно, і колгоспний двір - були припинені.

Відповідно до п.6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 2-24/26, яка була чинною на час закінчення будівництва будинку, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарчі книги, до категорії самовільних відноситись не можуть.

15 жовтня 2009 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035, якою затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно цієї постанови оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна - приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, здійснюються на підставі висновку про технічний стан будинку( будівлі), складеного бюро технічної інвентаризації і документу , що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані об`єкти.

Судом досліджено документи, які свідчать про те, що померлий володів вказаним житловим будинком, але за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи на будинок це виписка з погосподарської книги с.Северинівка Іванівського району Одеської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для задоволення позову є законні підстави та це не суперечить нормам законодавства та обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Керуючись ст.ст.15,16,328,392,1233,1236,1268,1269,1297 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст.14,57,60, 212, 213 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 та складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяР. М. Тимчук