328/3035/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді: Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Гаряги А.О.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Андрущенка О.Ю., в цивільній справі № 328/3035/19 (провадження № 2/328/7/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В провадженні судді Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенка О.Ю. перебуває цивільна справа №328/3035/19 (провадження № 2/328/7/20) за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди в розмірі 571691 грн.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано особі, яка її подала, строк для усунення недоліків. Позивачу необхідно подати позовну заяву викладену державною (українською) мовою, на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначити щодо відповідача ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

08 січня 2020 року на адресу Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді Андрущенка О.Ю. з мотивів недовіри судді, упередженості, на думку позивача, судді що підтверджується скасуванням апеляційною інстанцією рішень судді по інших справах де брав участь позивач та інше.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 17 січня 2020 року заяву про відвід судді Андрущенка О.Ю. передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

В ухвалі суду зроблено висновок, що зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Андрущенка О.Ю. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу (самовідводу) судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним рішенням.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою від 17 січня 2020 року, на підставі ч.3 ст.40 ЦПК України, заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Андрущенку О.Ю. визнаний необґрунтованим, заява про відвід передана на розгляд іншого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Андрущенка О.Ю. визначена суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.

Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Андрущенка О.Ю., дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені у ч.1 ст.36 ЦПК України. Зазначені позивачем ОСОБА_1 у заяві про відвід судді обставини відповідають іншим обставинам, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, визначеними п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Вимоги до заяв про відводи встановлені ст. 39 ЦПК України, зокрема, відвід повинен бути вмотивованим. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Тобто, у даному випадку позивач ОСОБА_1 зобов`язаний надати докази упередженості судді Андрущенка О.Ю ОСОБА_3 для цілей відводу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі Веттштайн проти Швейцарії).

Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя Андрущенко О.Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю. постановив ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху не дає достатніх підстав для висновків про упередженість судді.

Аналіз змісту заяви про відвід судді Андрущенка О.Ю. дає підстави для висновку, що в ній викладено незгоду зі змістом й мотивами ухвали Токмацького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року, що не доводить існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Андрущенка О.Ю., а тому в задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Такого висновку суд дійшов керуючись тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі усі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могло б бути добросовісно сприйнято та оцінено судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Доказів, що свідчать про упередженість судді, ОСОБА_1 не надано, у зв`язку з чим заявлений ним відвід не є вмотивованим.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 39, 40, 260 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Андрущенку О.Ю. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: