КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року

м. Київ

головуючий у суді І інстанції Юзькова О.Л.

справа № 761/45540/17

провадження № 22-ц/824/1660/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, стягував - ПАТ «Універсал Банк», суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка Павла Вікторовича, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначала, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження № 58882200 від 12 квітня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №761/45540/17 від 04 квітня 2019 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суми заборгованості за кредитним договором №001-2914/840-0255 від 03 жовтня 2007 року у розмірі 305 315,90 доларів США, судового збору у розмірі 81 358,09 грн.

Постановою приватного виконавця від 22 квітня 2019 року ВП№58882200 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка Павла Вікторовича.

23 квітня 2019 року за результатами проведеної оцінки майна боржника ТОВ «Приватна експертна служба» складено акт про оцінку майна, відповідно до якого вартість квартири АДРЕСА_1 на дату оцінки становить 3 504 180,00 грн.

23 квітня 2019 року приватним виконавцем складено документ - ознайомлення сторін з оцінкою, де зазначено положення статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» та право на оскарження результатів оцінки майна. Про відповідне повідомлення скаржнику стало відомо після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

ОСОБА_1 вважає незаконними дії приватного виконавця по процедурі проведення оцінки майна та вважає, що така оцінка є не об`єктивною та підлягає скасуванню в силу положень статті 2 та частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440. При складанні Звіту про оцінку майна від 23 квітня 2019 року суб`єкт оціночної діяльності не здійснював фактичного обстеження майна - а саме квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується зокрема тим, що відсутнє звернення до боржника (скаржника) з проханням надати доступ до приміщення.

З урахуванням таких обставин, можливо зробити висновок по те, що до Звіту долучено фотографії іншого приміщення і він не містить інформації про склад, технічні та інші характеристики об`єкта дослідження. Також до акта не додано жодного документу, який підтверджує факт здійснення огляду об`єкта оцінки. В самому звіті відсутня інформація про дату проведення огляду, також відсутня інформація щодо проведення огляду саме оцінювачем об`єкта майна. Не проведення огляду має прямий вплив на правильність визначення ринкової вартості майна. Також визиває сумнів достовірність аналогів, які було підібрані для розрахунку вартості об`єкта.

Скаржник також зазначає, що згідно зі Звітом про оцінку майна від 02 травня 2019 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ПП «СВ Девелопмент» на замовлення скаржника, вартість об`єкта оцінки - складає 4 062 259,00 грн, що свідчить про допущені приватним виконавцем порушення під час оцінки квартири, які призвели до суттєвого заниження її реальної вартості. Крім того, відповідно до постанови про опис та арешт майна від 19 квітня 2019 року було описано та накладено арешт на квартиру з грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а саме приватний виконавець не здійснював виїзд до квартири, опис взятий з технічного паспорту, також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що фотознімки об`єкта взято з Інтернету та на цих фотознімках зазначена 3-х кімнатна квартира, замість 1-кімнатної, як вказано у постанові.

За таких обставин скаржник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. щодо залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка П.В. та по проведенню оцінки майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_1 ; визнати протиправною оцінку майна згідно зі Звітом суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання «Приватна експертна служба» від 23 квітня 2019 року про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 ; визнати протиправними та скасувати постанови винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., а саме: постанову від 19 квітня 2019 року про опис та арешт майна та постанову від 22 квітня 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., стягувач - ПАТ «Універсал Банк», третя особа: - суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка П.В. залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

У доводах апеляційної скарги вказала, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зазначає, що не була обізнана про вчинення опису майна 19 квітня 2019 року, та вказує, що це підтверджується викликом приватного виконавця від 18 квітня 2019 року №507, в якому останній зобов`язує її з`явитись до приватного виконавця 23 квітня 2019 року об 10:00, щодо сплати боргу за зазначеним вище виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Указує, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 не була присутня при здійсненні вказаних вище виконавчих дій, не надавала доступу до вказаного майна та не була повідомлено про вчинення опису майна, а про факт винесення оскаржуваних постанов вона дізналася тільки 25 квітня 2019 року після ознайомлення її представника з матеріалами виконавчого провадження №58882200.

Зазначає, що відповідно до звіту про оцінку майна від 02 травня 2019 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «СВ Девелопмент» на замовлення скаржника, ринкова вартість об`єкта оцінки - однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 4 062 259 грн. Це свідчить про те, що допущені приватним виконавцем порушення під час оцінки квартири АДРЕСА_1 , призвели до суттєвого заниження її реальної ринкової вартості.

03 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від приватного виконавця Лановенко Л.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Зазначала, що звіт про оцінку майна, складений ТОВ «Приватна експертна служба» від 23 квітня 2019 року, відповідно до визначених стандартів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», та є таким, що повністю відповідає діючим нормам, а дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, є такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

08 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника стягувача АТ «Універсал Банк» Таран В.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін оскаржувану ухвалу.

11 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду від директора ТОВ «Приватна експертна служба» Кирилюка П.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити та оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні Лановенко Л.О. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник стягувача АТ «Універсал Банк» Таран В.А. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвал залишити без змін.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомляла.

Представник ТОВ «Приватна експертна служба» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомляв.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд першої інстанції виходив із недоведеності скаржником у встановленому порядку зазначених у скарзі обставин про те, що дії приватного виконавця щодо примусового виконання виконавчого документа не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів та відсутності підстав для задоволення скарги в частині визнання протиправною оцінки майна.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що учасниками виконавчого провадження, зокрема, є виконавець, сторони, представники сторін, експерт, спеціаліст, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із статтею 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

У пункті 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02 квітня 2012 року №489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року № 1302/29432 зазначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, які виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З матеріалів убачається, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження №58882200 від 12 квітня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №761/45540/17 від 04 квітня 2019 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» суми заборгованості за кредитним договором №001-2914/840-0255 від 03 жовтня 2007 року у розмірі 305 315, 90 доларів США, судовий збір у розмірі 81 358, 09 грн.

Приватним виконавцем 22 квітня 2019 року було винесено постанову ВП №58882200, якою було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка П.В.

23 квітня 2019 року за результатами проведеної оцінки майна боржника ТОВ «Приватна експертна служба» складено акт про оцінку майна, відповідно до якого вартість квартири АДРЕСА_1 на дату оцінки становить 3 504 180,00 грн.

Звіт про оцінку указаної квартири підписаний директором ТОВ «Приватна експертна служба» Кирилюком П .В., оцінювачем ОСОБА_4 та скріплений печаткою товариства.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та пунктом 51 Національного Стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" визначено, що незалежна оцінка майна проводиться на підставі договору на проведення оцінки між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Зі Звіту про оцінку вищевказаної квартири вбачається, що замовником оцінки є приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. А підставою проведення оцінки є постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ( ВП №58882200 від 24 квітня 2019 року).

При цьому, при проведенні в рамках виконавчого провадження визначення вартості майна боржника Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" підлягає застосуванню в частині регулювання діяльності залученого державним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, та не стосується порядку призначення такого суб`єкта державним виконавцем.

Відтак, доводи заявника щодо неправильності призначення приватним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, а саме суб`єкта господарювання ТОВ "Приватна експертна служба" в особі директора Кирилюка П.В. для проведення оцінки майна боржника є необґрунтованими.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №61-6546св18 від 05 вересня 2018 року.

Щодо посилання заявника на порушення пункту 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, колегія суддів зазначає наступне.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абзац третій частини другої статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (частина перша статті 5 Закону про оцінку майна).

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (частина третя статті 20 Закону про виконавче провадження).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності, зокрема, зобов`язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону про оцінку майна та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають (згідно із статтею 13 Закону про оцінку майна).

Згідно із статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем (частина п`ята статті 20 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до приписів статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 №1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно із статтею 12 Закону про оцінку майна та умовами абзацу сьомого пункту 51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна передбачає складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки. Пункти 56 та 57 Національного стандарту №1 передбачають, що висновок про вартість об`єкта є складовою частиною такого звіту.

Звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (згідно із пунктом 59 Національного стандарту №1).

Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна згідно із законодавством (абзац перший пункту 55 Національного стандарту № 1).

Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах. Даним Стандартом пунктами 50-55 зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися у відповідності до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами пункту 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 вказаного Національного стандарту незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Пунктом 53 зазначеного стандарту передбачено, що незалежно від обраних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно подібного майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об`єкта оцінки врахувати їх вплив на вартість об`єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Відповідно до пункту 10 абзацу 2 та пункту 56 Національного стандарту звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен, серед іншого, містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Отже, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, укладення договору на проведення оцінки та ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки (квартира), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без її обстеження на дату оцінки та відповідно потребує доступу до неї, який має забезпечити боржник.

Подаючи скаргу до суду, ОСОБА_1 вказувала на те, що огляд (обстеження) об`єкту оцінки не проводився суб`єктом оціночної діяльності, останній не звертався до них з проханням доступу до вказаного майна, а в самому Звіті відсутня інформація про дату проведення огляду.

Разом з тим, у Розділі 6 Звіту про оцінку від 23 квітня 2019 року "Характеристика об`єкта оцінки" суб`єктом оціночної діяльності зазначено, що житлове приміщення (квартира) введено в експлуатацію, стан будинку - хороший. Житлове приміщення (квартира) не потребує ремонту (стан відмінний). Приміщення можливе для використання згідно свого функціонального призначення.

При цьому, у Звіті про оцінку від 23 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності не зазначено дати проведення огляду квартири.

Абзац 14 пункту 3 Національного стандарту №1 дає чітке визначення необ`єктивної оцінки. Її встановлення має відбуватись у відповідності до конкретних фактів, а не припущень.

Необ`єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки (абзац чотирнадцятий пункту 3 Національного стандарту №1).

Неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування (абзац п`ятнадцятий пункту 3 Національного стандарту №1).

Згідно із частиною 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

У разі заперечення однієї із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Пунктом 62 Національного стандарту №1 передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензування здійснюється відповідно до вимог "Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв" затвердженого наказом Фонду державного майна України №1585/1 від 31 жовтня 2011 року.

Згідно із пунктом 4.1 даного Положення відповідно до положень статті 4 Закону рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не подавала приватному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку від 23 квітня 2019 року та останнім рецензування звіту не призначалося.

Оскільки, як вбачається зі Звіту про оцінку майна від 23 квітня 2019 року огляд об`єкта оцінки провів представник суб`єкта оціночної діяльності, заявник своє право на рецензування не використав та не надав суду належного доказу, передбаченого Національним стандартом №1, неякісної (недостовірної) оцінки Звіту про оцінку майна від 23 квітня 2019 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги в частині визнання протиправною оцінки майна згідно зі Звітом суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання «Приватна експертна служба» від 23 квітня 2019 року.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" №6 від 07 лютого 2014 року надано роз`яснення, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч.1 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"). Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, дійсно, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17.

Не можуть бути також визнані обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування постанови приватного виконавця про опис та решт майна (коштів) боржника від 19 квітня 2019 року.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" (частини 1, 2 , 4) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" (частини 1, 2 ) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Спірна квартира є нерухомим майном, що підлягає державній реєстрації, тому, вимагаючи скасування постанови приватного виконавця про опис та арешт майна, скаржнику необхідно указати, яке його право порушене цією постановою.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені підстави, за яких арешт може бути знятий.

ОСОБА_1 не зазначає обставин, за яких на спірне майно не може бути накладено арешт.

Указуючи, що оскаржувана постанова про опис та арешт майна не містить підпису її як боржника, ОСОБА_1 не указує, яким чином ця обставина впливає на її права та обов`язки.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зазначені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів відповідно до вимог статті 375 ЦПК України дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін, як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Київ від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько С.О. Журба