Справа № 170/531/19 Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н. В.
Провадження № 22-ц/802/134/20 Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шацького районного суду Волинської області від 06 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору без номера від 03.05.2007 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, згідно з якими обслуговується відповідач. Пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, отже, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. «Умов та правил надання банківських послуг». У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за боргововими зобов`язаннями. Банк нараховує проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті httрs://ргіvаtbаnk.uа, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з п. 2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті httрs://ргіvаtbаnk.uа/kredity/. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф. Згідно з п. 2.1.1.4.2, п. 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.05.2019 має заборгованість в сумі 22312,50 грн, з яких: 8468,17 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5142,66 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6312,98 - пеня за прострочення зобов`язання, 850 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи: 500 грн штраф (фіксована складова), 1038,69 грн - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану у розрахунку суму заборгованості за кредитним договором і судові витрати у справі.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 06 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором без номера від 03.05.2007 в сумі 3900 грн (три тисячі дев`ятсот гривень). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 335,79 грн (триста тридцять п`ять гривень 79 копійок). В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що відповідач факт укладення кредитного договору, розрахунок заборгованості не спростував, в даному випадку має місце укладення договору приєднання, а тому суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні позовних вимог. Посилання на не підписання позичальником Умов та Правил надання банківський послуг та не ознайомлення з їх змістом, не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що у заяві-анкеті від 03.05.2007 відсутній обов`язок відповідача по сплаті відсотків по кредиту, а Витяг з Умов та Правил надання банківський послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не може вважатись складовою частиною кредитного договору. Також в заяві-анкеті відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Матеріали справи не містять підтверджень того, які саме витяги з тарифів та «Умов та правил надання банківських послуг» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не робить висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача отриманого ним та непогашеного тіла кредиту. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому у задоволенні решти позовних вимог суд відмовив у зв`язку з їх безпідставністю.

Судом першої інстанції встановлено що позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» договору без номера від 03.05.2007 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що підтверджується заявою відповідача, та розрахунком заборгованості за договором б/н від 03.05.2007 (а.с. 5, 12). Вказану обставину не заперечує і відповідач.

У заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 13). До кредитного договору банк надав витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» користування платіжною карткою «Універсальна 30 днів пільгового періоду».

Із розрахунку заборгованості наданого позивачем встановлено, що станом на 10 травня 2019 року позивач нарахував заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 22312,50 грн, з яких: 8468,17 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5142,66 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 6312,98 грн - пеня за прострочення зобов`язання, 850 грн - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи: 500 грн штраф (фіксована складова), 1038,69 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 5-11).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Підписана відповідачем анкета-заява у полі бажаного клієнтом кредитного ліміту будь-якого цифрового значення не містить. Анкета-заява містить лише погодження про укладення договору банківських послуг, однак не містить жодних даних про відкриття карткового рахунку та видачу відповідачу кредитної картки, її виду та терміну дії. Тарифи банку, з якими під підпис ознайомився відповідач і які є складовою частиною договору, у матеріалах справи також відсутні.

У Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» наведено чотири види кредитних карт «Універсальна» і усі вони мають різні базові процентні ставки, розміри пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів. За яким видом карти, відповідно на яких умовах повинно було здійснюватися кредитування відповідача, позивачем не підтверджено і в позові не наведено.

Додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі і розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву, та відповідно, чи брав він на себе викладені у них зобов`язання, позивачем суду не надано.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 03.05.2007 процентна ставка не зазначена.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачеві Умов та правил банківських послуг. У анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більше того, зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03 травня 2007 року шляхом підписання анкети-заяви.

Таким чином, суд першої інстанції підставно відмовив в стягненні заборгованості по процентах за користування кредитом; заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 06 листопада 2019 року в даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 січня 2020 року.

Головуючий

Судді