Справа № 570/2579/20
Номер провадження 2/570/1013/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.

за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась у Рівненський районний суд Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить збільшити розмір аліментів стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовної вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що під час спільного проживання із відповідачем у них народились дві дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та перебувають фактично на її матеріальному утриманні.

04 лютого 2013 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 1715/15697/12 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів є мізерним та не забезпечує 10% реальних потреб дітей.

Оскільки, на момент пред`явлення позову розмір стягнених аліментів є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та враховуючи, що в подальшому прожитковий мінімум поступово буду збільшуватись, діти потребують посиленого харчування та забезпечення умов для подальшого свого розвитку, позивач вважає за доцільне встановлення розміру аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №1715/15697/12 від 04 лютого 2013 року на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 750 грн. до 500 грн. щомісяця на кожну дитину.

В обґрунтування позовної вимоги ОСОБА_2 посилається на те, що 04 лютого 2013 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 1715/15697/12 з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

На час ухвалення вказаного рішення враховано, що він працював підприємцем і його середній заробіток становив 4500 грн. на місяць. З 24 квітня 2020 року він не працює, з цього часу до 01 липня 2020 року він отримував щомісяця пенсію в розмірі 2558 грн. 61 коп., а з 01 листопада 2020 року по даний час отримує пенсію в розмірі 3158 грн. 61 коп.

Окрім цього, на його утриманні перебувають ще двоє дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які народились після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів і не були враховані при цьому.

Оскільки, на момент звернення до суду із позовом змінились обставини, які впливають на його можливість утримувати дочок, змінився його матеріальний стан, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву і клопотання про розгляд справи без її участі, в яких підтримує свою позовну вимогу та просить її задоволити в повному обсязі, а позов ОСОБА_2 не визнає і просить відмовити у його задоволенні.

Представник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України).

Ознайомившись із позовними заявами, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що первісний і зустрічний позови не підлягають до задоволення.

Так, ОСОБА_2 є батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю яких є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 19 січня 2007 року і копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 квітня 2009 року

Окрім цього, ОСОБА_2 є батьком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю яких є ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 листопада 2018 року і копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 24 січня 2014 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року по справі № 1715/15697/12 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 750 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

В силу вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту первісної позовної заяви підставою збільшення розміру аліментів позивач вказує лише те, що їх розмір є меншим від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поряд з цим, обґрунтування позовної заяви не містять жодного посилання на підстави збільшення розміру аліментів визначенні ч.1 ст.192 СК України.

Також, до позовної заяви не долучено жодного доказу, який би свідчив про покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я платника аліментів або про погіршення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я їх отримувача.

Сама по собі зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Така позиція відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року по справі № № 682/3112/18 (провадження № 14-580цс19).

Згідно статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом не навела жодних обґрунтувань та не надала жодного доказу існування обставин, які в силу вимог ч.1 ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, суд приходить до переконання про необґрунтованість та недоведеність первісного позову і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи зустрічну позовну заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України " Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 грудня 2020 року прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлено - 2395 гривень.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми чотирнадцятирічного та одинадцятирічного віку, а відповідно мінімальний розмір аліментів для їх утримання становить 1197 грн. 50 коп. на кожну дитину (50 відсотків від 2395 грн.).

Як вбачається із змісту рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання вищевказаних двох дітей, розмір яких становить 750 грн. на кожну дитину, що є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів, передбаченого Сімейним кодексом України, а відповідно в силу вимог частини другої статті 182 СК України зазначений розмір аліментів зменшенню не підлягають.

Враховуючи, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2013 року, зменшенню не підлягає, оскільки вони є меншими від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення зустрічної позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2020 року.

Сторони справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_5 виданий 15 вересня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Штогун О.С.