Провадження №6/369/463/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі Миголь А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове входження до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2020 на адресу суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове входження до житла боржника.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. перебуває виконавче провадження № 62469777 з примусового виконання виконавчого листа № 759/12454/17, що виданий 30.01.2020 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 71 442,27грн., моральної шкоди у розмірі 1 000,00грн., вартості проведення оцінки вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, у розмірі 1 000,00грн., відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 3 000,00грн. та зі сплати судового збору у розмірі 1 885,21грн.

03.07.2020 року відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - «Закон») приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження скерована боржнику 03.07.2020 року.

03.07.2020 року на все рухоме та нерухоме майно, кошти боржника накладено арешт, відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна та в банківські установи.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 214879034 від 03.07.2020 року, боржнику на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 231,3кв.м., житловою площею 82,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, звернути стягнення на таке майно боржника неможливо, оскільки ч. 7 ст. 48 встановлено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру МВС від 31.10.2020 року, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно з відповіддю АТ «КРИСТАЛЕАНК», АТ «Банк «Український капітал», АТ «Піреус Банк МКБ», АТ «ІНГ Банк Україна», ПАТ «Розрахунковий центр», АТ «Банк Авангард», АТ «Банк 3/4», АТ «СЕБ корпоративний банк», АТ «ПроКредит банк», АКБ «Індустріалбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Комерційний індустріальний банк», ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк», АТ «Юнекс Банк», АТ «Кредитвест Банк», АТ «Оксі Банк», АТ «Сбербанк», ПрАТ «Банк Фамільний», АТ «Скай Банк», АТ АКБ «Львів», ПАТ «АК «Промінвестбанк», АТ «Правекс Банк», АТ «РВС Банк», АТ «Банк Форвард», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «ЄПБ», АТ «Банк «Портал», АТ «Радабанк», АТ «Банк «Грант», АБ «Кліринговий дім», АТ АКБ «Аркада», АБ «Укргазбанк», АТ «Альтбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Ощадбанк», АТ «ОТП Банк», АТ «Банк Альянс», АТ «ПУМБ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Таскомбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Укрбудінвестбанк», в боржника відсутні рахунки в банківських установах, договора про найм банківської скринь та зберігання цінностей з боржником не укладались.

09.10.2020 року приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 , однак боржник за місцем проживання відсутній, зі слів батька встановлено, що боржник фактично проживає за вказаною адресою, батькові залишено виклик для боржника з вимогою з`явитись до приватного виконавця 21.10.2020 року, про що складено акт приватного виконавця. Під час проведення виконавчих дій проводилася відеоз`йомка.

На виклик приватного виконавця 21.10.2020 року боржник не з`явився та не повідомив причини неявки.

29.10.2020 року приватним виконавцем повторно здійснено вихід за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, однак, перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки хвіртка на подвір`я зачинена, боржником доступу до будинку не надано, про що складено акт приватного виконавця. Під час проведення виконавчих дій проводилася відеоз`йомка.

Таким чином, станом на 02.11.2020 року внаслідок проведених виконавчих дій встановлено відсутність майна боржника, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду. Боржник не надав доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання.

Таким чином, з метою ефективного та неупередженого виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/12454/17 шляхом звернення стягнення на рухоме майно, що знаходиться за місцем проживання боржника - в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , являється необхідним здійснити примусове входження до будинку, що є постійним місцем проживання боржника.

Однак, звернути стягнення (реалізувати) на таке майно неможливо без його опису огляду та незалежної експертної оцінки, що неможливо здійснити через небажання боржника надати доступ до його житла.

Враховуючи вищевикладене просив надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - будинку АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження № 62469777 з примусового виконання виконавчого листа № 759/12454/17, що виданий 30.01.2020 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 71 442,27грн., моральної шкоди у розмірі 1 000,00грн., вартості проведення оцінки вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, у розмірі 1 000,00 грн., відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 3 000,00грн. та зі сплати судового збору у розмірі 1 885,21грн.

В судове засідання приватний виконавець, боржник та стягувач не з`явилися, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Приватний виконавець подав до канцелярії суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. перебуває виконавче провадження № 62469777 з примусового виконання виконавчого листа № 759/12454/17, що виданий 30.01.2020 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 71 442,27грн., моральної шкоди у розмірі 1 000,00грн., вартості проведення оцінки вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, у розмірі 1 000,00грн., відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 3 000,00грн. та зі сплати судового збору у розмірі 1 885,21грн.

03.07.2020 року відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - «Закон») приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження скерована боржнику 03.07.2020 року.

03.07.2020 року на все рухоме та нерухоме майно, кошти боржника накладено арешт, відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна та в банківські установи.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 214879034 від 03.07.2020 року, боржнику на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 231,3кв.м., житловою площею 82,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, звернути стягнення на таке майно боржника неможливо, оскільки ч. 7 ст. 48 встановлено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Згідно з відповіддю Територіального сервісного центру МВС від 31.10.2020 року, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно з відповіддю АТ «КРИСТАЛЕАНК», АТ «Банк «Український капітал», АТ «Піреус Банк МКБ», АТ «ІНГ Банк Україна», ПАТ «Розрахунковий центр», АТ «Банк Авангард», АТ «Банк 3/4», АТ «СЕБ корпоративний банк», АТ «ПроКредит банк», АКБ «Індустріалбанк», АТ «Укрексімбанк», АТ «Комерційний індустріальний банк», ПАТ «Комерційний банк «Акордбанк», АТ «Юнекс Банк», АТ «Кредитвест Банк», АТ «Оксі Банк», АТ «Сбербанк», ПрАТ «Банк Фамільний», АТ «Скай Банк», АТ АКБ «Львів», ПАТ «АК «Промінвестбанк», АТ «Правекс Банк», АТ «РВС Банк», АТ «Банк Форвард», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «ЄПБ», АТ «Банк «Портал», АТ «Радабанк», АТ «Банк «Грант», АБ «Кліринговий дім», АТ АКБ «Аркада», АБ «Укргазбанк», АТ «Альтбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Ощадбанк», АТ «ОТП Банк», АТ «Банк Альянс», АТ «ПУМБ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Таскомбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Укрбудінвестбанк», в боржника відсутні рахунки в банківських установах, договора про найм банківської скринь та зберігання цінностей з боржником не укладались.

09.10.2020 року приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 , однак боржник за місцем проживання відсутній, зі слів батька встановлено, що боржник фактично проживає за вказаною адресою, батькові залишено виклик для боржника з вимогою з`явитись до приватного виконавця 21.10.2020 року, про що складено акт приватного виконавця. Під час проведення виконавчих дій проводилася відеоз`йомка.

На виклик приватного виконавця 21.10.2020 року боржник не з`явився та не повідомив причини неявки.

29.10.2020 року приватним виконавцем повторно здійснено вихід за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, однак, перевірити майновий стан боржника не вдалося, оскільки хвіртка на подвір`я зачинена, боржником доступу до будинку не надано, про що складено акт приватного виконавця. Під час проведення виконавчих дій проводилася відеоз`йомка.

Таким чином, станом на 02.11.2020 року внаслідок проведених виконавчих дій встановлено відсутність майна боржника, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду. Боржник не надав доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання.

Статтею 30 Конституції України, ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду. Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага. Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Таким чином, приватним виконавцем подано суду достовірні докази того, що станом на час розгляду подання ним виконано всі дії з примусового виконання судового рішення, передбачені Законом України Про виконавче провадження, та доказів повідомлення боржника про відкрите виконавче провадження, вчинення виконавчих дій та як наслідок ухилення боржника від виконання, неможливість виконання іншим чином.

Як зазначалось вище, Конституція України гарантує кожному недоторканість житла. Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналогічні приписи містяться у ст. 311 ЦК України, згідно якої житло фізичної особи є недоторканим. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбуватися лише за вмотивованим рішенням суду.

Згідно п.п. 4,10 ч. 3ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення за мотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

За приписами ч. 1ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно із положеннями ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, письмові вимоги виконавця та інші документи, що підтверджувало б той факт, що боржник ухиляється від самостійного виконання рішення

Звертаючись до суду з поданням про входження до житла боржника приватним виконавцем не надано суду доказів, що боржнику було відомо про його виклик до приватного виконавця на певну дату чи відносно проведення виконавчих дій у визначений час і він ухилився від проведення таких дій.

Також, приватним виконавцем не надано доказів що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного (приватного) виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Однак, в матеріалах подання відсутні дані про направлення боржнику будь-яких повідомлень та викликів приватного виконавця.

Подання приватного виконавця не містить доказів того, що боржник повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникав викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

З матеріалів справи, відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу приватного виконавця до свого житла. Із долучених до подання актів від 09.10.2020 та 29.10.2020, не вбачається часу проведення виконавчих дій, які могли проводитись у час перебування боржника на роботі, лікуванні, у відпустці, тому вказані акти не можуть вважатися належним і допустимим доказом для надання дозволу на примусове проникнення в житло боржника.

Приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що в будинку, до якого потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Крім того, приватним виконавцем не надано до суду доказів, що боржник на даний час зареєстрований за адресою: будинку АДРЕСА_1 , що є адресою боржника, до якого просить останній прийняти рішення про примусовий вхід.

Відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає приватному виконавцю доступ до даного домоволодіння суд вважає необґрунтованим.

Крім того, у своєму поданні ппиватним виконавцем не зазначено та не надано доказів, хто саме перешкоджає входженню приватного виконавця до житла, а також, враховуючи те, що не надано доказів про склад осіб, що станом на даний час проживають у вказаному домоволодінні, з метою уникнення порушення прав інших користувачів та власників вказаного житла, суд приходить до висновку про те, що подання державного виконавця про примусове входження до житлового боржника не обґрунтоване належним чином, а тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин, приватним виконавцем не подано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, і надання дозволу на примусове проникнення до житла за цією адресою може призвести до суттєвих порушень майнових прав інших осіб, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Тому суд вважає, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною, та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодіння та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 33 Конституції України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439, , 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Моххамеда, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове входження до житла боржника - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко