Справа № 521/4862/20
Провадження № 2/947/2645/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року

Київський районний суд м.Одеси

у складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участі секретаря судового засідання Макаренко Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу цивільну справу за позовом Моторного ( транспортного) страхового бюро України ( ) до ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми сплаченого страхового відшкодування 38182,41 гривень, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вини ОСОБА_1 07.11.2016 року о 07.40 годин сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки Hyundai д/н НОМЕР_2 власником якого є ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань» отримав механічні ушкодження. Оскільки на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування до МТСБУ, звернувся потерпілий, відповідно до звіту №21/11-436 від 04.12.2016 встановлено, що вартість матеріального збитку становить 40464,69 гривень.

14.06.2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 36882,41 гривень на користь ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань» ( шкода заподіяна в результаті пошкодження транспортного засобу) про свідчить платіжне доручення №4997рв від 14.06.20217 р., що стало підставою для звернення до суду з регресним позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми сплаченої позивачем в рахунок страхового відшкодування у сумі 36882,41 грн. та витрат на послуги аварійного комісара сумою 1300,00 гривень.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.04.2020 цивільну справу за позовом Моторного ( транспортного) страхового бюро України ( ) до ОСОБА_1 (ІПН невідомий) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування надіслано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 18.05.2020 року цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з впровадженням на території України карантинних заходів та у зв`язку з цим продовження всіх процесуальних строків згідно вимог чинного законодавства, зазначену ухвалу повторно було надіслано відповідачу, який 30.09.2020 отримав її про що свідчить відповідне поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

13.10.2020 року з боку представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дерус І.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача не погоджується з позовом, просить у його задоволенні відмовити, а також у зв`язку з тим, що відповідач поніс матеріальні витрати, пов`язані з розгляду справи у суді- витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 гривень, просить суд вирішити питання щодо їх відшкодування. У відзиві на позовну заяву, відповідачем зазначено, що він звільнений від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки має пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни- учасників бойових дій, тому відшкодування збитків від дорожньо- транспортної пригоди, винуватцями якої є , в тому числі учасники бойових дій, проводить МТСБУ у порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що позивачу відомо.

03.11.2020 року з боку позивача надійшло клопотання щодо відмови відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 07.11.2016 року приблизно о 07.40 голин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки « Volkswagen» НОМЕР_3 по вул. Київське шосе у м.Одесі порушив п.13.1. ПДР України, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Hyundai д/н НОМЕР_2 власником якого є ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань», під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 20.12.2016 року винним у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_1 .

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.11.2016 року, завдано з вини відповідача ОСОБА_1 .

За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань» в особі директора ОСОБА_3 , як учасник ДТП звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 07.11.2016 року, яке зареєстровано 09.11.2016 року та зареєстровано справу МТСБУ:37255.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №21/11-436 складеного 04.12.2016 року вартість відновлювального ремонту без врахування значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки Hyundai д/н НОМЕР_2 становить 90616,65 грн. вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки Hyundai д/н НОМЕР_2 становить 40464,69 грн.,тобто матеріальний збиток завданий власникові транспортного засобу становить 40464,69 грн.

Згідно п.п. а п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Матеріали справи свідчать, що МТСБУ, згідно наказу № 4997 від 13.06.2017 року та платіжного доручення №4997рв від 14.06.2017 року ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань» , перераховано 36882,41 грн.

МТСБУ сплатило ПрАТ СК «Вусо» витрати за послуги страхового комісара сумою 1300 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37255рв від 16.06.2017 року.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Однак Відповідач не заперечує проти факту здійснення Позивачем страхового відшкодування завданих Відповідачем збитків внаслідок ДТП в розмірі 38 182,41 гривень.

В свою чергу, Відповідач був звільнений від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, Відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. У відповідності до ст. 13.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є, в тому числі учасники бойових дій, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Підтвердженням статусу учасника бойових дій Відповідача є посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Крім того, Позивачу до звернення до суду було, що Відповідач відноситься до пільгової категорії громадян. Так, з додатку №5 до позовної заяви (повідомлення про ДТП) та додатку №18 (Акт виконаних робіт від 15.06.2017р..) вбачається, що у Позивача були наявні копії УБД Відповідача (додаток №3 до повідомлення про ДТП).

Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу,

який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо- транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Крім того, в рішенні Конституційного суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 зазначено, що положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами, необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги положення Закону України «Про Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не несе відповідальності за шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди та ці кошти, згідно закону, відшкодовуються за рахунок Моторного (транспортного) страхового бюро України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 суми сплаченого страхового відшкодування у промірі 38182,41 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в силу ч. 2 п.2 у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Згідно прибуткового косого ордеру від 01.10.2020 року за №4 адвокатом Дерус І.А. в рахунок сплати витрат на правову допомогу на підставі Договору про надання правової допомоги від 01.10.2010 ОСОБА_1 сплатив 8500,00 гривень.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до вимог ч.1,3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При розгляді даної заяви, суд враховує ціну позову.

Представником відповідача надано до матеріалів справи попередній розрахунок суми судових витрат з яких, ознайомлення з позовною заявою та додатками - 500 грн., аналіз судової практики 1000,00 грн., формування правової позиції 2000,00 грн., підготовка відзиву на позов- 4000, 00 грн., подання відзиву на позов до суду та направлення копії позивачу- 1000,00 грн., а всього 8500 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес ( ст. 141 ч.3 п.2 ЦПК України).

Суд звертає увагу на той факт, що справа є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Беручи до уваги вище зазначене суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, пов`язані із розглядом справи на правову допомогу у розмірі 2500 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України ( ) до ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 38182,41 гривень- відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02000 м.Київ, б-р Русанівський, 8, р/р НОМЕР_5 ) в АТ Укрексімбанку м. Київ МФО 322313 ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.