16 січня 2020 року місто Київ
Єдиний унікальний номер справи 756/134/15-ц
Номер провадження 22-ц/824/3602/2020
У Х В А Л А

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2015 року, постановлену під головуванням судді Васалатія К. А., у справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Ковальчук Т. П. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року (т. І а.с. 89 - 90) позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 30 березня 2007 року у сумі 176 725,05 доларів США та 43 618 грн. 52 коп. пені та 1 820 грн. судових витрат.

У грудні 2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві Ковальчук Т. П. було направлено подання про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2015 року тимчасово обмежено громадянина ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням без вилучення паспортного документу.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 27 грудня 2019 року надіслав апеляційну скаргу, у якій порушив питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, з посиланням на те, що подання державного виконавця розглядалось судом без виклику чи повідомлення сторін, а тому боржник тривалий час не знав про існування оскаржуваної ухвали. Крім того, копію оскаржуваної ухвали ним було отримано лише 27 грудня 2019 року.

Так, п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України регламентує, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст. 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, на які посилається скаржник, не можна вважати поважними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 08 червня 2017 року ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 26 травня 2017 року, ознайомилась з матеріалами даної справи і, зокрема, з оскаржуваною ухвалою. Тобто, апеляційна скарга була направлена зі спливом майже двох з половиною років з дня ознайомлення представника скаржника з матеріалами справи і, зокрема, оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для можливості вказати інші підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.Частинами 1,2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки вказана обставина перешкоджає розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для виконання вимог даної ухвали (скаржнику необхідно зазначити інші підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення).

Керуючись статтями 185, 356-357 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2015 року, - залишити без руху.

Надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали щодо зазначення інших підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, скаржнику може бути відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: І.М. Вербова