П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року м. Київ

Справа №752/16842/16

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивача ОСОБА_1

відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»

третя особа Моторно транспортне бюро України

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Колдіною О.О. 11 червня 2019 року, повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2019 року в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», ОСОБА_3 , третя особа Моторно транспортне бюро України про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №752/16842/16
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2774/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «КИЇВ РЕ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 58237,61 гривня.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 серпня 2016 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Смарт» д.н. НОМЕР_1 в м.Києві по Столичному шосе не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, чим порушила вимоги п.2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Хонда Аккорд» д.н. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 21 вересня 2016 року ОСОБА_3 була визнана винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження транспортного засобу.

Згідно рахунку-фактури № СЧ-0000038 від 15 серпня 2016 року, відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, який був проведених на станції технічного обслуговування ТОВ «Ю-Кар» становив 58237 гривень 61 копійку, які були сплачені позивачем.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТДВ «СК «Київ Ре» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспоттрних засобів № АЕ/9034838.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду Страхова компанія не здійснила будь-яких виплат.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути з Страхової компанії ТДВ «СК «Київ Ре» страхове відшкодування в розмірі 58237 гривень 61 копійку.

21 листопада 2016 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з Страхової компанії ТДВ «СК «Київ Ре» страхове відшкодування в розмірі 57737 гривень 61 гривня, зменшивши розмір страхового відшкодування на суму франшизи, яка не відшкодовується Страховиком в розмірі 500 гривень згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ОСОБА_3

09 лютого 2017 рок позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» страхове відшкодування в розмірі 30662 гривні 45 копійок, що є різницею між витратами понесеними на відновлювальний ремонт транспортного засобу за вирахуванням франшизи та сумою страхового відшкодування в сумі 27575 гривень 16 копійок, яка була сплачена Страховиком.

В подальшому, за заявою позивача від 15 березня 2017 року, до участі у справі в якості співвідповідача була залучена ОСОБА_3 та прийнята уточнена заява, відповідно до якої позивач просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре», ОСОБА_3 солідарно матеріальну шкоду в розмірі 30662 гривні 45 копійок, що завдана йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 серпня 2016 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Моторно-транспортне страхове бюро України про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 30662 гривень 45 гривень, судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_3 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_3 , як з особи винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 серпня 2016 року, підлягає стягненню різниця між страховою виплатою та вартістю ремонту автомобіля без урахування його фізичного зносу, тобто сума необхідна для покриття фактичних затрат позивача на відновлення пошкодженого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 серпня 2016 року, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем «Смарт» д.н. НОМЕР_1 в м.Києві по Столичному шосе не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Хонда Аккорд» д.н. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 21 вересня 2016 року ОСОБА_3 була визнана винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 серпня 2016 року.

Відповідно до рахунку-фактури №СІ-0000038 від 15 серпня 2016 року, вартість відновлювального ремонту, проведеного ТОВ «Ю-Кар» пошкодженого транспортного засобу, що належить позивачу, становить 58237 гривень 61 копійку, яка сплачена ОСОБА_1 в касу Товариства відповідно до квитанції від 30 серпня 2016 року.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована в ТДВ «СК «Київ Ре».

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» узв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як убачається з умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/9034838 від 30 квітня 2016 року, укладеного між ТДВ «СК «Київ Ре» та власником транспортного засобу «Смарт» державний номерний знак НОМЕР_1 , ліміт відповідальності Страховика становить 100000 гривень, розмір франшизи згідно умов зазначеного договору становить 500 гривень.

Згідно з ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до Страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 11 серпня 2016 року, а заява про виплату страхового відшкодування отримана ТДВ «СК «Київ Ре» 05 жовтня 2016 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом на 25 днів.

Відповідно до ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , дана подія була визнана страховим випадком і визначений розмір страхового відшкодування.

Згідно Звіту, складеного ФОП ОСОБА_5 , з визначення вартості матеріального збитку від 12 серпня 2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хонда Аккорд» державний номерний знак НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 28075,16 гривень, в тому числі ПДВ 20%.

Як убачається з матеріалів справи, в період з 19 грудня 2016 року по 26 січня 2017 року Страховою компанією була сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 27575,16 гривень (28075,16 - франшиза 500).

Позивач, звертаючись до суду, просив суд стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» та ОСОБА_3 солідарно суму, що становить різницю між сплаченою ним сумою відновлювального ремонту (фактичні збитки) та сплаченим страховим відшкодуванням.

Однак, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Розмір відшкодування в даному випадку визначається з врахуванням положень ст.ст..29, ст.32 зазначеного Закону, відповідно до яких у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Відповідно до п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Відповідно до вимог п.8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де:

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВСУ від 22.03.2017 у справах №№910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах ВС від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16.

В свою чергу відповідальність особи, яка завдала шкоди, в даному випадку визначається з врахуванням положень ст.1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю на підставі статті 1194 ЦК України - відшкодовує особа, яка завдала збитків.

З огляду на встановлені судом обставини, та досліджені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТДВ «СК «Київ Ре» виконало в повному обсязі свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування, визначеного відповідно до спеціального закону з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а тому вимоги позивача до Страхової компанії не підлягають задоволенню, оскільки суперечать положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна