Ухвала

10 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 552/3073/19

провадження № 61-17383ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Панченко Олена Олександрівна, на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики, за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 ; визнати спільною сумісною власністю нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Volkswagen Caravelle 2.5», державний номерний знак НОМЕР_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частини вказаного майна, визнати недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недійсним, скасувати арешт на спірне майно.

Київський районний суд м. Полтави ухвалою від 07 лютого 2020 року позов залишив без розгляду.

У лютому 2020 представник ОСОБА_1 - адвокат Панченко О. О. звернулася до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат, пов`язаних із здійсненням розгляду справи в суді першої інстанції, у розмірі 8 500 грн.

Київський районний суд м. Полтави ухвалою від 14 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко О. О. про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи відмовив.

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Панченко О. О., подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, задовольнити.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 13 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить про те, що оскарження ухвал щодо визначення розміру судових витрат, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ухвала Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року щодо визначення розміру судових витрат не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Панченко Олена Олександрівна, на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, зняття арешту, визнання недійсним договору позики, за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. С. Жданова

Є. В. Коротенко