Справа №295/8993/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м.Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Кутлиєва Б.Н.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

31 липня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј заробітку (доходу) від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути із ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 додаткові витрати в розмірі 1000 гривень щомісячно.

12.08.2020 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №295/8993/20 та призначено справу до судового розгляду на 11.09.2020, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.09.2020 від представника позивача ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, згідно із заявою позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засіданання, призначене на 11.09.2020 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 07.10.2020.

В судовому засіданні 07.10.2020 було продовжено строк, встановлений ухвалою суду для подання відзиву на позов, а також, оголошено перерву в судовому засіданні до 12.10.2020.

08.10.2020 відповідач ОСОБА_5 скористалася своїм правом та через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач вказала, що проти задоволення вимог в частині стягнення на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заперечує та визнає позов в цій частині. Разом з тим вважає, що вимога про стягнення на утримання додаткових витрат в розмірі 1000 грн щомісячно не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що він щомісячно несе та буде нести в майбутньому додаткові витрати на дитину, пов`язані з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з хронічною хворобою, лікуванням тощо в розмірі 2000 грн, а тому підстави для стягнення з відповідача половини таких витрат - 1000 грн відсутні. Як зазначено відповідачем, незважаючи на надану позивачем довідку щодо відвідування донькою курсів англійської мови вартістю 880 грн, позивачем не додано доказів, які б підтвердили внесення такої оплати та того, що позивач буде вносити її в майбутньому щомісячно. Тому, просить відмовити у задоволенні вимоги на утримання дитини додаткових витрат в розмірі 1000,00 грн щомісячно, з підстав недоведеності факту понесення таких витрат позивачем, а також, оскільки не має фінансової забезпеченості, незважаючи на те, що працевлаштована. Окрім того, зазначає, що до пред`явлення позову до суду добровільно перераховувала позивачу аліменти на утримання доньки. На підтвердження викладених у відзиві обставин, відповідачем додано до відзиву відповідні докази (а.с.43-46, додатки а.с.47-53).

У зв`язку з перебуванням судді, на розгляд якої розподілено судову справу, на лікарняному з 12.10.2020 по 28.10.2020 включно та у відпустці з 29.10.2020 по 30.10.2020 включно, слухання справи 12.10.2020 не відбулося (довідка від 02.11.2020, а.с.54). Наступне судове засідання було призначено на 30.11.2020, про що сторони та представник позивача були повідомлені телефонограмою (а.с.55).

В судовому засіданні 30.11.2020 представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 30.11.2020 позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнала в повному обсязі, щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини заперечила, з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Житомирі у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис за №1669 (а.с.9).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 24.05.2019 у справі 295/14215/18 задоволено позовну заяву про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 (а.с.6).

З довідки №34 від 22.06.2020 виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 м.Житомира вчачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається в 11 класі (а.с.11).

Позивачем зазначено, що ОСОБА_3 навчається на курсах англійської мови в ТОВ «Навчально-консалтинговій компанії «Профі-Центр», місячна вартість яких складає 880,00грн, про що свідчить довідка №111 від 19.06.2020 (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді менеджера з реклами ТОВ рекламне агентство телерадіокомпанія «Орта-форум» та її дохід за період з січня 2020 року по серпень 2020 року склав 20757 грн 49 коп, що підтверджується довідкою ТОВ рекламне агентство телерадіокомпанія «Орта-форум» №2 від 14.09.2020 (а.с.47).

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як встановлено ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Керуючись ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що з травня 2019 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, суд вважає, що позовні вимоги останнього до ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів на дитину обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд бере до уваги посилання позивача на те, що дитина відвідує курси англійської мови в ТОВ «Навчально-консалтинговій компанії «Профі-Центр», що не заперечувалось відповідачем в засіданні суду, як і не заперечувалась необхідність таких занять для забезпечення розвитку дитини. Щомісячна вартість курсів іноземної мови, які відвідує донька сторін, складає 880,00 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами. Інших належних доказів щодо необхідності понесення щомісячно позивачем додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, до матеріалів справи позивачем не надано. При цьому, надана позивачем копія виписки із медичної карти із вказаним в ній діагнозом ОСОБА_3 не є доказом таких особливих обставин, оскільки не містить рекомендацій лікаря, які б свідчили про понесення позивачем щомісячно додаткових витрат, пов`язаних із хворобою дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає частковому задоволенню.

Так, аналіз положень ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи, що вартість навчання на курсах англійської мови складає 880,00 грн щомісяця, і є додатковими витратами на дитину, пов`язаними з розвитком її певних здібностей, тому вимога про стягнення додаткових витрат підлягає є обґрунтованою та підлягає задоволенню в порядку ч.1 ст.185 СК України, а саме, щодо 1/2 частини від щомісячних додаткових витрат (880 грн : 2 = 440 грн), в сумі 440,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2020 та до повноліття дитини, а також половину додаткових витрат, понесених навчання доньки, у розмірі 440 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1261,20 грн, пропорційно розміру задоволених вимог у справі.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та статтями 180, 182, 183, 185 СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.07.2020 та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові витрати в розмірі 440,00 грн щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1261,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Воробйова Т.А.

Повне рішення складено 14.12.2020.

роздрук.прим.:

1- до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу