Провадження № 2-о/428/763/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 19 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 440.

Від спільного шлюбу заявниця має малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як заявниця, так і заінтересована особа спільно проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною власністю заявниці та заінтересованої особи. В зазначеній квартирі зберігаються по теперішній час особисті речі заявниці, зокрема постільна білизна, предмети одягу та особистої гігієни, а також особисті документи, зокрема посвідчення водія, документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно. Останнім часом, а саме з травня 2020 року між подружжям почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя та ведення спільного господарства стало неможливим. Постійні конфлікти між заявником та заінтересованою особою призвели до того, що останній став поводити себе по відношенню до неї агресивно, постійно чинив моральний тиск, чим принижував заявницю як жінку. З огляду на викладені обставини ОСОБА_1 вимушена була припинити спільне проживання та винаймати житло окремо від ОСОБА_3 , при цьому постійно вживати заходів задля приховування місця мешкання від заінтересованої особи. Фактично з цього моменту шлюбні стосунки остаточно були припинені та між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги, а також взаєморозуміння.

Крім того, в період часу з червня по грудень 2020 року ОСОБА_5 постійно позбавляє заявницю особистого майна, зокрема правовстановлюючих документів на нерухоме майно, особистих речей та предметів одягу та персональних заощаджень, які зберігаються за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначені обставини, заявниця неодноразово зверталась із заявами про вчинення злочину до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, а також із заявами про застосування до ОСОБА_3 заходів превентивного характеру, щодо протидії домашньому насильству.

Результатом розгляду вказаних заяв стало те, що 10.06.2020 відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 077307 терміном на 10 діб із забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а також те, що відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення економічного домашнього насильства, що виразилось у позбавленні заявниці особистого майна.

Постановою Сєвєродонецького міського суду від 27.08.2020 у справі № 428/5021/20, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В свою чергу, незважаючи на визнання винуватим у вчиненні економічного домашнього насильства ОСОБА_3 та застосування до нього термінового заборонного припису, останній продовжує вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , шляхом її не допуску до приміщення квартири, в якій зберігаються її особисті речі, яка є об`єктом спільної сумісної власності.

Таким чином, на думку заявника, ОСОБА_3 вчиняє відносно неї економічне домашнє насильство, що виражається у не допуску її до приміщення квартири, яка є об`єктом спільної сумісної власності, в якій зберігаються її особисті речі та документи, персональні заощадження.

З огляду на дані обставини щодо наявності економічного домашнього насильства, що чинить ОСОБА_3 відносно неї, заявник вважає, що вона, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву, підтвердила доводи викладені на її обґрунтування. Просила задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав, просив її задовольнити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що Сєвєродонецьким ВП ГУНП в Луганській області 10 червня 2020 року було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення економічного та психологічного домашнього насилля відносно своєї дружини ОСОБА_1 , припис АА № 077307 терміном на 10 діб з 10.06.2020 по 20.06.2020, з забороною у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно з постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.08.2020 у справі № 428/5021/20 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

З поданої заяви, а також пояснень заявника, наданих у судовому засіданні, вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_3 з 19.08.2010 є її чоловіком, вони мають спільну дитину та спільне майно. 12.11.2020 заявник звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу та має намір звернутись з позовом про розподіл майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Як встановлено у судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 відповідно до закону має право на звернення до суду з цією заявою, оскільки дійсно постраждала від економічного домашнього насильства, вчиненого її чоловіком ОСОБА_3 , яке полягає у не допуску її до приміщення квартири, яка є об`єктом спільної сумісної власності, в якій зберігаються її особисті речі та документи, персональні заощадження. Вказані обставини підтверджуються інформацією про винесення термінового заборонного припису виданого Сєвєродонецьким ВП ГУНП в Луганській області, іншими письмовими матеріалами справи, а також поясненнями заявника наданими в судовому засіданні.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3 вчиняє економічне домашнє насильство щодо заявника, що існує висока вірогідність продовження чи повторного вчинення такого насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту заявника суд вважає за необхідне застосувати до кривдника обмежувальний припис.

За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6, п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 350-1-350-6, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_3 , задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 строком на 6 (шість) місяців із заборонами:

- перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю ОСОБА_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Копію рішення суду направити до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області для взяття ОСОБА_3 на профілактичний облік та Військово-цивільній адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області для відома.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6, п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання цього рішення.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду про видачу обмежувального припису не зупиняє його виконання.

Відомості про учасників справи:

- заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя І. С. Посохов