КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________
Справа №370/530/16-ц
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Матвєєвої-Вац Надії Володимирівни на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року (суддя Косенко А.В.) у цивільній справі за заявою Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області, заінтересована особа: Гавронщинський сільський голова Коба Олексій Леонідович про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади,

встановила:

у березні 2016 року Гавронщинська сільська рада Макарівського району Київської області звернулася до суду із заявою та просила встановити факт, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, рік побудови - 1947 , загальна площа - 65,1 м2, жила площа - 32,4 м2, є безхазяйним, та передати його у комунальну власність територіальної громади села Гавронщина Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області.

Мотивуючи вимоги зазначала, що на підставі рішення сесії Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 18 грудня 2013р. №352-29/13 реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 25 вересня 2014р. прийнято рішення №16033615 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна - житлового будинку АДРЕСА_1 .

Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна 4 жовтня 2014 року було розміщено оголошення в газеті «Київський вісник», випуск № 78 (7302).

Заявник посилався на те, що ним були дотримані вимоги статті 335 ЦК України щодо порядку взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, що є підставою для задоволення заяви.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року, у якому виправлено описку ухвалою судді від 24 вересня 2020 року, заяву Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області задоволено, встановлено факт, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, рік побудови - 1947 , загальна площа - 65,1 м2, жила площа - 32,4 м2, є безхазяйним, та передано його у комунальну власність територіальної громади села Гавронщина Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Матвєєва-Вац Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Представник апелянта посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення прав ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки, площею 0,250 га, кадастровий номер :00:002:0003, та житлового будинку АДРЕСА_2 , який фактично визнано безхазяйним та передано у власність територіальної громади. Зазначає, що перетин земельної ділянки під житловим будинком АДРЕСА_1 співпадає на АДРЕСА_2,4004% із земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 , що стало підставою для звернення Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки.

Представник апелянта вважає, що судом неповно встановлені обставини справи, оскільки заявником не надано рішення сесії Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 18 грудня 2013р. №352-29/13, на підставі якої до реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції було подано заяву про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; документи щодо власників будинку чи про їх відсутність, а також документи, які б підтвердили спроби сільради встановити (розшукати) дійсних власників будинку.

Крім того, представник апелянта звертає увагу, що на її адвокатський запит Гавронщинською сільською радою Макарівського району Київської області була надана відповідь про те, що оригінали документів, на підставі яких сільською радою виявлено та взято на облік безхазяйне майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , були викрадені.

Також представник апелянта зазначає, що з наданого заявником технічного паспорта від 19 лютого 2014р. на житловий будинок АДРЕСА_1 та технічного паспорту від 18 червня 2005р. на житловий будинок АДРЕСА_2 вбачається, що будинки мають різні характеристики. Однак під час огляду свого майна, ОСОБА_1 помітив на своєму будинку табличку з адресою « АДРЕСА_1 », таким чином до чи після постановлення оскаржуваного рішення Гавронщинська сільська рада протиправно заволоділа майном, яке їй не належить.

На її адвокатський запит КП КОР «Зберігач» була надана відповідь про наявність інвентаризаційної справи №518 (розпочата 14 жовтня 2004р.) лише на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 , інвентаризаційні справи на будинки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1. в них відсутні, що також дає підстави вважати, що поштові адреси були присвоєні відносно недавно з порушенням норм чинного законодавства та з метою привласнення чужого нерухомого майна.

Також представник апелянта вважає, що заява подана до суду неналежним органом, яким в даному випадку є виконавчий комітет Гавронщинської сільської ради.

Крім того, представник апелянта зазначає, що судом не досліджувалося рішення виконавчого комітету Гавронщинської сільської ради № 253 від 10 квітня 2014р., яке зазначено у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна від 25 вересня 2014р., що в тому числі призвело до неправильного вирішення справи та винесення незаконного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області - адвокат Ганенко Р.А. просить її відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки у комунальну власність територіальної громади передано не будинок ОСОБА_1 , а зовсім інший будинок з іншими технічними характеристиками та розташований за іншою адресою. Вважає, що доводи апелянта про те, що суду не було

надано доказів про належність спірного будинку на праві власності третім особам, як раз і свідчить про безхазяйність житлового будинку АДРЕСА_1 . Також представник заявника не погоджується з доводами апелянта щодо неналежних сторін по справі.

Гавронщинська сільська рада, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.124-125, 147-149), у судове засідання свого представника не направила, представник Гавронщинської сільської ради - адвокат Ганенко Р.А. направив до апеляційного суду заяви про розгляд справи у його відсутність (с.с.137-139, 150-152), тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у відсутність представника заявника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Матвєєвої-Вац Н.В. (у режимі відеоконференції), яка підтримала апеляційну скаргу і просила заяву залишити без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право, вивчивши матеріали справи і надані документи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для визнання будинку АДРЕСА_1 безхазяйним і передачі його у комунальну власність територіальної громади с. Гавронщина.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

З наданих заявником суду першої інстанції документів вбачається, що відомості про будинок АДРЕСА_1 , як безхазяйне майно, були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25 вересня 2014 року на підставі рішення виконавчого комітету Гавронщинської сільської ради.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Разом з цим, суду першої інстанції не були надані документи про те, кому і коли була відведена земельна ділянка під будівництво будинку АДРЕСА_1 , хто проживав та був зареєстрований (прописаний до листопада 2001 року) у

вказаному будинку після його побудови.

Також суду першої інстанції не були надані рішення Гавронщинської сільської ради, на підставі яких до реєстраційної служби була подана заява про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та на підставі якого будинок АДРЕСА_1 був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як безхазяйний.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 липня 2005 року приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,250га, що розташована на території АДРЕСА_2 . В цей же день ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 , житловою площею 46,3кв.м.

З наданих апеляційному суду документів вбачається, що 10 травня 2019 року Гавронщинська сільська рада звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовною заявою до, зокрема, ОСОБА_1 , про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 квітня 2007 року, місцезнаходження якої АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:002:0003.

Однією із підстав позовних вимог Гавронщинська сільська рада зазначає, що є власником будинку АДРЕСА_1 і з метою формування земельної ділянки, на якій розташований будинок, з подальшою державною реєстрацією вказаної земельної ділянки, у 2018 році звернулася до ТОВ «Ресурс-2012» з проханням виконати роботи із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки під житловим будинком з виготовленням відповідної технічної документації із землеустрою. Однак, Гавронщинській сільській раді було відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором у зв`язку із її взаємним перетином із земельними ділянками з кадастровими номерами, зокрема, :00:002:0003.

4 липня 2019 року Макарівським районним судом Київської області відкрито провадження у справі та призначений судовий розгляд.

З наданої апеляційному суду технічної документації підтверджується накладання земельних ділянок, яка перебуває у власності ОСОБА_1 та на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1 , на 70,4004%.

Крім того, ОСОБА_1 надані до апеляційної скарги фотокартки його будинку, на якому розташована адресна табличка - «АДРЕСА_1».

Вказані обставини не були спростовані заявником.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 доведено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, зачіпаються його права та інтереси, а між учасниками справи виник спір про право на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 236 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав,

свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вжив заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, зокрема, не встановив, кому була виділена земельна ділянка для будівництва спірного будинку, хто у ньому проживав та був прописаний до листопада 2001 року або зареєстрований після вказаної дати, коли останній мешканець був знятий з реєстрації і у зв`язку із чим.

З наданих апеляційному суду документів вбачається, що стосовно будинку АДРЕСА_1 виник спір про право між Гавронщинською сільською радою та ОСОБА_1 , який стверджує, що зазначений будинок належить йому на праві власності і обліковується під номером АДРЕСА_2.

Виходячи з викладеного, питання про передачу будинку АДРЕСА_1 у власність територіальної громади, як безхазяйне майно, не може вирішуватися у порядку окремого провадження, а підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Разом з цим, вимоги апеляційної скарги про ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні заяви, не ґрунтуються на нормах процесуального права, так як зазначений спір підлягає розгляду у порядку позовного провадження із залученням всіх заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, при розгляді справи допущені порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, під час розгляду заяви у порядку окремого провадження виник спір про право, а тому рішення суду підлягає скасуванню, а заява залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Матвєєвої-Вац Надії Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року скасувати, заяву Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк