ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6505/20 Справа № 205/8471/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Городничої В.С.,

суддів Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 лютого 2010 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Відповідач не виконував своїх обов`язків за кредитним договором, через що, станом на 26.08.2019 року, має заборгованість перед позивачем в сумі 343 535,83 грн, яка складається з наступного: 3 435,16 грн - заборгованість за кредитом; 334 512,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 588,67 грн - заборгованість за пенею та комісією.

До стягнення банк заявляє суму заборгованості за кредитним договором станом на 26.08.2019 року у розмірі 117 188,34 грн, яка складається з наступного: 3 435,16 грн заборгованість за кредитом; 113 753,18 грн заборгованість по процентам за користування кредитом у період з 03.02.2010 року по 31.05.2018 року.

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 лютого 2010 року в розмірі 3 435,16 грн, з яких: 3 435,16 грн. заборгованість за тілом кредиту.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 56,04 грн.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги. В іншій частині рішення залишити без змін

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, посилаючись на те, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Анкета-заява не містить відомостей щодо погодженого сторонами розміру процентної ставки за кредитом.

Посилався на те, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі, також в наданому розрахунку заборгованості за кредитним договором вказані суми процентів, які підлягають стягненню відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд першої інстанції посилався на те, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, підписана сторонами анкета-заява також не містить відомостей про процентну ставку за кредитним договором.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що 03 лютого 2010 року між АТ КБ ПриватБанк та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

В анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

В обґрунтування своїх позовних вимог банк долучив до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.15-20).

На підставі вказаних анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість станом на 26.08.2019 року в розмірі 343 535,83 грн, яка складається з наступного: 3 435,16 грн - заборгованість за кредитом; 334 512,00 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 588,67 грн - заборгованість за пенею та комісією.

До стягнення банк заявляє суму заборгованості за кредитним договором станом на 26.08.2019 року у розмірі 117 188,34 грн, яка складається з наступного: 3 435,16 грн заборгованість за кредитом; 113 753,18 грн заборгованість по процентам за користування кредитом у період з 03.02.2010 року по 31.05.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копія витягу з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.15-20 ) не містять підпису відповідача.

Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить відомостей щодо розміру процентної ставки за кредитом (а.с.13).

Між тим, в матеріалах справи міститься підписана відповідачем Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно якої відповідач отримав кредит з базовою процентною ставкою за кредитним лімітом 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (30% на рік, а.с.14 на звороті).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.02.2010 року станом на 26.08.2019 року (а.с. 8-12) встановлено, що банк дотримувався умов кредитного договору та застосував процентну ставку не більше 30% на рік у період з 05.01.2010 року по 29.08.2014 року, включно, що склало 1 389,35 грн боргу за процентами.

Починаючи з 01.09.2014 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 34,80, 43,20%.

Однак, процентна ставка є фіксованою та не може змінюватись у сторону її збільшення протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки, без дотримання вищенаведених вимог ст. 1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною.

Позивачем не надано до суду належних доказів про урегулювання питання щодо збільшення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом шляхом повідомлення про зазначене позичальника. Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, на які посилається банк, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не підписані відповідачем.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по процентам за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 389,35 грн

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 79,00 грн та судові витрати, понесені позивачем за подачу апеляційної скарги у розмірі 118,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості по процентам за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.02.2010 року: проценти за користування кредитом у розмірі 1 389 (одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) грн 35 коп.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 79,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д) судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 118,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова