_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 28.04.2020 року їй були завдані відповідачем збитки у розмірі 132224,97 грн. та моральна шкода, яку вона оцінює в 50000 грн., які відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив суд її задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, моральну шкоду не визнала, матеріальну шкоду повинна відшкодувати, але не більше 20000 (двадцяти тисяч) грн.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2020 року о 16:30 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля SSANG YONG Kyron, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HIUNDAI державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

На місці ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2020 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля HIUNDAI державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП застрахована не була.

Власником автомобілю, марки SSANG YONG Kyron, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.12.2011 року.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна.

Відповідно до Висновку експерта № 6732 від 25.05.2020 р. про оцінку автомобіля SSANG YONG Kyron, державний номер НОМЕР_1 , виконаного судовим експертом Федотовим Ф.В., вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля SSANG YONG Kyron, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 28.04.2020 р. становить 132224,97 гривень.

Висновок експерта № 6732 від 25.05.2020 р. відповідно до ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 79 ЦПК України є належним доказом оскільки містить інформацію щодо предмета доказування та допустимим оскільки виконаний в порядку встановленому законом.

У добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки відповідач відмовляється.

За змістом ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд зазначає, що позивач звернувшись до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди, реалізував своє абсолютне право на відшкодування завданої майнової шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, то ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 від час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд, виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Суд враховує, що значні ушкодження, завдані внаслідок ДТП, позбавляють позивача можливості використовувати свій автомобіль як для роботи, так і для особистих потреб, що спричиняє йому значний моральний дискомфорт, що завдало йому незручності, додаткові витрати та непотрібні емоційні хвилювання.

Враховуючи те, що дії відповідача знаходилися в причинному зв`язку з тим, що позивач зазнав моральних страждань, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1362,24 грн. та витрати за проведення експертизи 1868,91 грн.

Щодо витрат на матеріально-технічне забезпечення у розмірі 5000 грн., суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних витрат, а тому у задоволенні позову в цій частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 12, 14, 511, 636, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України та ст. ст. 3, 4, 5, 13, 15, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 132224 (сто тридцять дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) грн. 91 коп.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на матеріально-технічне забезпечення відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.