Справа № 700/863/20
Провадження № 2/700/429/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Пічкура С.Д.

за участю секретаря судового засідання Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка, в порядку спрощеного провадження, справу №700/863/20, провадження № 2/700/429/20 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищно ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лисянської селищно ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.02.1992 року він уклав із колгоспом ім.. Чапаєва Лисянського району Черкаської області в особі голови колгоспу ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , сплативши вказану в договорі купівлі-продажу суму 6469 рублів. Вказаний договір нотаріально не був посвідчений і вказана інформація не була внесена до державного реєстру, а рішенням Лисянської селищної ради № 19-3 від 01.07.2004 року він приватизував земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,1500 га, на якій розташований вище вказаний житловий будинок, але в державному акті на право власності серії ЯБ № 173382 вказано, що розташована земельна ділянка площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради на даний час в смт. Лисянка Черкаської області змінено назви вулиць та нумерацію будинків, тому житловий будинок, який він купив в колгоспі ім.. Чапаєва на даний час знаходиться на АДРЕСА_2 . Колгосп імені Чапаєва, який був розташований в смт. Лисянка Черкаської області, давно ліквідований та знятий з Державного реєстру. За таких обставин він позбавлений права зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса, а тому змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 18.02.1992 року ОСОБА_1 уклав із колгоспом ім.. Чапаєва Лисянського району Черкаської області, в особі голови колгоспу Савченка Г.М., договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , сплативши вказану в договорі купівлі-продажу суму 6469 рублів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки - відсутні будь-які записи щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження. Також технічним паспортом встановлено, що замовник технічної інвентаризації на будинок є ОСОБА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради № 3981 від 09.11.2020 року, на даний час в смт. Лисянка Черкаської області змінено назви вулиць та нумерацію будинків, тому житловий будинок, який придбаний в колгоспі ім.. Чапаєва на даний час знаходиться на АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 82 від 19.08.2019 року , виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест», СТОВ «Поділ» смт. Лисянка, яке являлось правонаступником КСГП «Лисянське» з 22 березня 2000 року ( згідно рішення зборів протокол № 1 від 16.03.2000), а КСГП «Лисянське» було правонаступником колгоспу ім.. Чапаєва з 16 листопада 1992 року (згідно рішення зборів, протокол № 4 від 16.11.1992), припинено 27.11.2018 року, шляхом приєднання до ТОВ «Інтерагроінвест» з усіма правами та обов`язками.

Згідно з довідкою Лисянського місцевого осередку Всеукраїнської спілки власників земельних та майнових паїв при розпаюванні майна житлові приміщення віднесені до соціальної сфери і розпаюванню згідно законів України не підлягають. Житловий будинок по АДРЕСА_3 ) рішенням загальних зборів колгоспників був проданий механізатору колгоспу ОСОБА_1 , а тому в переліку розпайованого майна його немає.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком, що за адресою: АДРЕСА_2 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76,81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України,суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищно ради Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур