Провадження №2/523/3994/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2008р., укладеного між ним та ОСОБА_2 . На теперішній час позивач вирішив розпорядитися належною йому на праві власності квартирою втім, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він дізнався, що квартира перебуває під арештом, а саме: ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2009р. (справа №2-6076/2009); ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2010р. (справа №2-1888/10); постановою Другого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції від 15.04.2010р. (серія АН №349567), що порушує його права.

Як стверджує позивач, зазначені вище арешти були накладені по зобов`язанням відповідача, після виникнення права власності на квартиру у ОСОБА_1 , а він не має жодного відношення до таких спорів, не є стороною по цивільним справам в межах яких були накладені арешти. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляд за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялись повідомлення за місцем реєстрації відповідача. Згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

За письмовою згодою представника повивача, неповажної неявки відповідача та відсутності відзиву на позовну заяву, розгляд справи проведений в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Постановою Пленуму ВССУ від 03.06.2016р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2008р., реєстровий №826, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., укладеного між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем. Державна реєстрація права власності була проведена 04.04.2008р.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані наступні записи про обтяження нерухомого майна, зокрема по квартирі АДРЕСА_1 :

реєстраційний номер обтяження № 9349208 від 15.12.2009р. реєстратор: Третя одеська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2009р. (справа №2-6076/2009р.), із зазначенням власником квартири, - ОСОБА_2 ;

реєстраційний номер обтяження № 9734152 від 15.04.2010р. реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ» на підставі постанови, серії АН №349567 від 15.04.2010р., виданої Другим Київським відділом ДВС Одеського МУЮ, із зазначенням власником квартири, - ОСОБА_2 ;

реєстраційний номер обтяження № 9942716 від 16.06.2010р. реєстратор: Третя одеська державна нотаріальна контора на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2010р. (справа №2-1888/10), із зазначенням власником квартири, - ОСОБА_2 .

Наявні матеріали справи вказують на те, що зазначені вище арешти були накладені по зобов`язанням, які виникли у ОСОБА_2 , після відчуження ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 . При цьому, як встановлено судом, останній не приймав та не був залучений до участі у справах, в межах яких був накладений арешт.

За таких обставин даний спір про право цивільне, пов`язаний з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК, повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, оскільки однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, - ОСОБА_1 .

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, як власника квартири, яке підлягає судовому захисту, шляхом зняття арештів.

З боку відповідача суду не надано жодного доказу, який би спростовував пред`явлені позовні вимоги.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2522,40грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешти з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_1 ) зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

за реєстраційним номером обтяження № 9349208 від 15.12.2009р. реєстратор: Третя одеська державна нотаріальна контора, скасувавши заходи забезпечення позовних вимог застосованих на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2009р. (справа №2-6076/2009р.);

за реєстраційним номером обтяження № 9734152 від 15.04.2010р. реєстратор: Одеська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ» знявши арешт накладений на підставі постанови Другого Київського відділу ДВС Одеського МУЮ, серії АН №349567 від 15.04.2010р.;

за реєстраційним номером обтяження № 9942716 від 16.06.2010р. реєстратор: Третя одеська державна нотаріальна контора, скасувавши заходи забезпечення позовних вимог застосованих на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2010р. (справа №2-1888/10).

Після набрання рішенням суду законної сили, рішення є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , належної на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційні записи обтяжень: № 9349208 від 15.12.2009р., № 9734152 від 15.04.2010р., № 9942716 від 16.06.2010р.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 грудня 2020р.

Суддя