Справа № 737/987/18
Провадження № 2/737/88/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Лібстера А.С., за участі секретаря Юрченко М.М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 737/987/18 за позовом ОСОБА_2 до відповідача: ОСОБА_1 про відновлення становища земельної ділянки, яке існувало до порушення прав на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 061806 від 10.04.2005 р., виданого на підставі рішення 13 сесії 4 скликання Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 30.12.2004 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 784, їй належить на праві власності земельна ділянка, площею 0, 30 га.

Земельна ділянка, яка фактично складається з двох ділянок: ділянка 1 / кадастровий номер :01.002:0057, площею 0,24 га, та ділянка НОМЕР_1 кадастровий номер :01:002:0058, площею 0,06 га/ розташована на території Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області / АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 здійснив незаконний самовільний захват значної частини належної їй на праві власності земельної ділянки, порушивши межі, вказані в земельно-кадастровій документації на її земельну ділянку. При цьому провели знищення її огорожі та встановили в нових межах на її земельній ділянці свою огорожу, незаконно володіють і користуються її власністю, об`єктом нерухомості.

Просила суд зобов`язати винну фізичну особу ОСОБА_1 відновити становище належної їй на праві власності земельної ділянки 2 / кадастровий номер :01:002:0058, площею 0,06 га/ розташованої на території АДРЕСА_1 , в межах, розмірі, станом та конфігурацією, які існували до порушення.

За клопотанням сторони позивача у справі неодноразово призначались земельно-технічні експертизи.

Останній висновок надійшов до суду 03 листопада 2020 року. Суд поновив провадження у справі та призначив судовий розгляд на 23 листопада 2020 року, 07 грудня 2020 року та 10 грудня 2020 року. В призначені дні позивачка та її представник адвокат Тасун Г. А в судові засідання не з`являлись.

Згідно з письмовими заявами ОСОБА_2 , отриманими 07.12.2020 та 10.12.2020, позивачка та її представник не мають наміру з`являтись до суду, посилаючись на помилки, допущені при пред`явленні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_2 належить залишити без розгляду виходячи з такого:

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, системний аналіз норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, відклавши розгляд справи загалом три рази, суд надав стороні позивача можливість скористатися своїми процесуальними правами, у тому числі правом брати участь у судових засіданнях, тому не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до відповідача: ОСОБА_1 про відновлення становища земельної ділянки, яке існувало до порушення прав на земельну ділянку залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області.

Повний текст ухвали складений 10.12.2020.

Суддя А.С. Лібстер