У Х В А Л А

13 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання - Нестеренко В. В., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, звернувся до суду 09 грудня 2019 року з заявою про встановлення: юридичного факту, а саме: визнати національність ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області - німець. Зобов`язати Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , вказавши в графі «національність» - «німець».

Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було реорганізовано - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви, просив задовольнити.

Заінтересована особа, начальник відділу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану направила до суду повідомлення, де зазначено, що подібні спори не підлягають розгляду у судовому порядку та просила суд розглянути справу у її відсутності.

Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року, відкрито провадження у справі.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви та повідомлення заінтересованої особи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 19.06.2013 року, зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, слід вказати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18 дійшла висновку, що справа за заявою особи про встановлення неправильності зазначення національності в актовому записі цивільного стану про народження не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 760/19921/16-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.258,260, 261,293,315 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, що має юридичне значення, закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 768, 40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), згідно квитанції №0.0..1 від 09 грудня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 січня 2020 року.

Суддя Н. М. Ваврушак