Справа№ 328/2855/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гавілей М.М., при секретарі судового засідання Корольковій К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Камелія» про стягнення заборгованості із заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнень, яким просить стягнути з Комунального підприємства «Камелія» на свою користь, нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 32140,43 грн.

Позов обґрунтовує наступним.

Позивач з 10.05.2017 року по 05.11.2019 року працював на посаді слюсаря водопровідної мережі для проходження альтернативної (не військової) служби КП «Камелія». 05.11.2019 року був звільнений з роботи, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (у звя`язку із закінченням альтернативної (не військової служби), про що зроблено запис в трудовій книжці за № 8. В день звільнення з роботи, позивачу не було виплачено заробітну плату в розмірі 32140,43 грн. Вважає, дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

В судовове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 10.05.2017 року по 05.11.2019 року працював на посаді слюсаря водопровідної мережі для проходження альтернативної (не військової) служби КП «Камелія». 05.11.2019 року був звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (у звя`язку із закінченням альтернативної (не військової служби), про що зроблено запис в трудовій книжці за № 8. В день звільнення, в порушення вимог ст.116 КЗпП України, відповідач не провів з позивачем розрахунок, не виплатив заборгованість по заробітній платі, яка на день звільнення становила 32140,43 грн., що підтверджується довідкою від 21.11.2019 року №10. Зазначену обставину, як і розмір заборгованності відповідач не оспорює.

У відповідності до ч.1 ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття «заробітна плата».

Відповідно достатті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Ч.1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахувані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що в порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідачем КП «Камелія» при звільненні позивача не здійснено з позивачем повного розрахунку, заробітна плата на день звільнення виплачена не була. Роботодавцем під час судового розгляду доводи позивача в цій частині не спростовані, а тому з КП«Камелія» на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати, розмір якої суд визначає, виходячи з наданих сторонами відомостей.

Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Камелія» про стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Камелія», юридична адреса: 71772, Запорізька область, Токмацький район, с. Балкове, вул. Миру, буд.9, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 А заборгованість з невиплаченої заробітної плати в сумі 32140,43 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Камелія», юридична адреса: 71772, Запорізька область, Токмацький район, с. Балкове, вул. Миру, буд.9, на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя