Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 Справа №607/23078/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Тихий Тарас Романович до Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу - Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Тихий Т.Р. пред`явили до суду позов до відповідача Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу - Чопик І.Я., у якому просять визнати за ними право власності на 1/4 частину, за кожним, житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . На час смерті спадкодавця ОСОБА_3 вони ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) були зареєстрованими та проживали разом із нею, а тому є такими, що спадщину прийняли. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , оскільки було виявлено, що ОСОБА_3 не виділила при житті 1/2 частку спільного набутого майна подружжя та відсутній на її частину правовстановлюючий документ. При цьому зазначають, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2006 року за ними ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) визнано право власності на 1/4 частину, за кожним, спірного житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом. За вказаних обставин позивачі позбавлені у нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права, тому змушені звернутися до суду із позовом.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак їх представник - адвокат Тихий Т.Р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу - Чопик І.Я. у підготовче судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 17 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського обласного управління юстиції Тернопільської області, 05 березня 1954 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №01 від 05 березня 1954 року Язловецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 09 серпня 2001 року на підставі Рішення виконкому сільської ради №166 від 10 квітня 2001 року, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №52 Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою 10 листопада 2003 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2006 року визнано за ОСОБА_2 право власності, в порядку спадкування за заповітом, на 1/4 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, на 1/4 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №20 Виконавчого комітету Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Довідкою №1088 виданою 03 липня 2019 року виконкомом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що померлій ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Разом із нею за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - дочка; ОСОБА_2 - син; ОСОБА_7 - невістка; ОСОБА_8 - внук.

Померла ОСОБА_3 є матір`ю позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження позивачів.

Як убачається із матеріалів спадкової справи №120/2019 р., заведеної приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Чопик Іриною Ярославівною після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з метою оформлення своїх спадкових прав після померлої матері ОСОБА_3 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеною 01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Чопик Іриною Ярославівною за №815/02-31 відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 , оскільки було виявлено, що ОСОБА_3 не виділила при житті 1/2 частку спільного набутого майна подружжя та відсутній на її частину правовстановлюючий документ.

Згідно відповіді Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 01 вересня 2015 року за №179, 09 серпня 2001року в бюро проведена реєстрація права власності цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого Петриківською сільською радою 09 серпня 2001 на підставі рішення виконкому №166 від 10 квітня 2001 року. 05 липня 2011 року була проведена перереєстрація права власності 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2006 року, справа №2-4342. 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2006 року. Справа №204342. Державна реєстрація права власності в бюро не проведена.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_3 не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо.) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтями 69 та 92 СК України надано право подружжю на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та укладення шлюбного договору.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спірний житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві спільної сумісної власності батькам позивачів ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки набутий за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі.

Відтак, за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 липня 2006 року належну померлому 1/2 частку вказаного житлового будинку успадкували позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема кожен по 1/4 частині вказаного житлового будинку, як спадкоємці за заповітом після померлого батька. Вказаним рішенням суду установлено, що дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відмовилася від спадкування після померлого чоловіка.

Відтак, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину спірного житлового будинку.

Таким чином, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_3 набули право на спадкування, кожен на 1/4 частку даного житлового будинку.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини були зареєстрованими та проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , а тому, в силу ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що спадщину прийняли.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 200, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Тихий Тарас Романович до Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу - Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного рішення суду - 15 січня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Петриківська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Шептицького, 118А, с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу - Чопик Ірина Ярославівна, адреса місцезнаходження: проспект Степана Бандери, 74/119, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка