Справа № 461/8137/19
Провадження № 2/461/302/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря Волошин Ю.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Вітіва Володимира Ярославовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом Вітіва Володимира Ярославовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні 14.01.2020 року за ініціативою суду поставлено питання про закриття провадження у вказаній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі, вказавши про те, що на момент подачі позову до суду, статус ОСОБА_3 як фізичної особи підприємця припинено.

Представник відповідача просив закрити провадження у зв`язку з тим, що вказана справа підвідомча господарському суду, оскільки сторонами в справі є фізична особа-підприємець та ТзОВ.

Заслухавши думки учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що позивачем у даній справі є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», а відповідачем - фізична особа підприємець ОСОБА_3 . Предметом спору є стягнення заборгованості за Договором №63/Кн/17К про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 28.02.2017 року.

Згідно з вимогами ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту договору №63/Кн/17К від 28.02.2017 року, вбачається, що такий був укладений ОСОБА_3 в якості фізичної особи-підприємця при здійсненні підприємницької діяльності щодо надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів.

10.07.2018 року припинено підприємницьку діяльність ОСОБА_4 , про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис 2080242, що підтверджується інформаційною довідкою.

Відповідно до ч.1 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частина 2 ст.4 ГПК України відносить до вказаних осіб - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Спір у даній справі виник при виконанні господарського договору, тому за предметною підсудністю відноситься до справ підсудних господарському суду.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №640/16902/18 (http://reуеstr.соurt.gov.ua/Review/84941699), зазначивши наступне: «Отже, з 15 грудня 2017 року, що є датою набрання чинності ГПК України у редакції Закону України від З жовтня 2017 року № 2147-УІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, яку раніше здійснювала зазначена фізична особа, зареєстрована підприємцем (пункт 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17). У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (пункт 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18). Оскільки спірні правовідносини виникли щодо виконання фізичною особою-підприємцем умов господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача з втратою статусу фізичної особи-підприємця не припинилися, суди першої й апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про належність спору до юрисдикції господарського суду».

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад спору та характер позовних вимог, суд приходить до висновку, що даний спір підвідомчий господарському суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підсудна господарському суду.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, то згідно до положень, викладених в п.5 ч.1 ст.7 Закону України « Про судовий збір», поверненню сторонам підлягає сплачений ними судовий збір.

Керуючись ст.255 ЦПК України, ст.20, 45 ГПК України, суд -

у х в а л и в :

закрити провадження у цивільній справі за позовом Вітіва Володимира Ярославовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення №729 від 22.10.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Х.М. Мисько