Справа № 310/6745/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Уставицькій Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника - адвоката Жука А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстровані відповідачі - її сини, але за місцем реєстрації останні не проживають багато років, а саме: ОСОБА_2 не проживає з в вересня 2010 року, а ОСОБА_3 з 13 грудня 2013 року. Їх фактичне місце проживання їй не відомо, їх речей у квартирі не має, але реєстрація відповідачів у належній їй квартирі суттєво впливає на оплату за комунальні послуги та ускладнює отримання субсидії. Просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Жук А.М. позовну заяву підтримали та просили задовольнити. Також позивачка пояснила, що її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за місцем своєї реєстрації з 2010р. та 2013 р. відповідно. Відповідачі витрати по утриманню житла не несуть, їх речей в квартирі не має.

Відповідачі, сповіщениі про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_1 двадцять років, буває в квартирі позивачки кожен день. Також знає відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та знає, що останні не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 уїхав в вересні 2010 року, а ОСОБА_3 поїхав в грудні 2013 року на заробітки. В зазначеній квартирі відсутні речі відповідачів, позивачка проживає сама.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивачка - це її матір. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - її рідні брати не проживають з матір`ю багато років, вони поїхали на заробітки, в м. Бердянськ не приїжджають, з ними не спілкуються. ОСОБА_2 поїхав раніше в вересні 2010 року, а ОСОБА_3 в грудні 2013 року, з того часу в квартирі не проживають, речі їх відсутні. Мама отримує пенсію 2000 гривень, допомоги від синів не має, тому їй важко сплачувати комунальні послуги та не має змоги оформити субсидію.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Бердянської міської ради від 31.08.2012р. та витягом про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради від 31.08.2012р. (а.с. 5,6).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №9090 від 27.08.2020р., виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7).

Як вбачається з акту про фактичне проживання, складеного 25.08.2020р. комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За таких обставин судом встановлено, що відповідачі більше одного року не проживають в квартирі АДРЕСА_1 , проте зареєстровані, а наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника нерухомого майна.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 206, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян