Справа№ 141/834/17
Провадження№2/141/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Маліцькому В.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/834/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 05.09.2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва.

Позов обґрунтовано тим, що 04.08.2012 року виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 02. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_6 . Від шлюбу у сторін залишилось спільне майно, яке складається з об`єкта незавершеного будівництва у АДРЕСА_1 . Під час шлюбу Рішенням позачергової 7 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 07.07.2016 року відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 100 від 29.09.2016 року «Про дозвіл на спорудження житлового будинку і господарських будівель» відповідачу надано дозвіл на спорудження житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці сторони розпочали зведення житлового будинку. Однак, станом на час звернення з даним позовом до суду, будинок в експлуатацію не введений, право власності на нього не зареєстровано, технічний та будівельний паспорти відсутні.

Приймаючи до уваги, що зведення житлового будинку було розпочато під час перебування сторін у шлюбі, а тому належить їм на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за співзабудовником, право власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва, що розташований по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 18.09.2017 року. 07.02.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2018 року. В подальшому розгляд справи неодноразово було відкладено за клопотаннями учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Глухоти П.Ю. № 12 від 30.07.2020 року був призначений повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі наказу 21-к від 29.07.2020 та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між судцями Оратівського районного суду Вінницької області 30.07.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В.

Ухвалою суду від 06.08.2020 року справу прийнято до провадження судді Климчука С.В., та з урахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 17.09.2020 року.

17 вересня 2020 року розгляд справи було відкладено на 22.10.2020 року.

19 жовтня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про долучення доказів у справі, оскільки дані докази вказують на те, що предмет позову не є його власністю та не є майном, яке набуте ним та його колишньою дружиною (позивачем у справі) під час шлюбу, а тому мають значення для справи.

Ухвалою суду від 22.10.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/834/17 до 17.11.2020 року, оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні цивільної справи № 141/834/17.

Ухвалою суду від 17.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі №141/834/17, призначено справу до судового розгляду по суті на 01.12.2020 року.

Позивач в судовому засіданні 01.12.2020 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просила суд позов задовольнити. Також позивач подала клопотання про зміну її прізвища ОСОБА_6 , яке було вказано у позовній заяві, на ОСОБА_7 , у зв`язку із одруженням, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.03.2019 року, відповідно до якого виконавчий комітет Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстрував шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , актовий запис № 1, прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач заявляє позовні вимоги щодо майна, яке не належить до спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, станом на час подружнього життя земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва на спадщину на її ім`я, відкриття особового рахунку Оратівським ЕМ ПАТ «Вінницяобленерго» щодо надання послуг постачання електричної енергії. ОСОБА_9 є його бабою, дана земельна ділянка з її користування у встановленому законом порядку не вилучалась. Майно, на яке позивач просить визнати за ним право власності, йому не належить, доказів, які б підтверджували належність вказаного майна, позивачем не надано. Також відповідач зазначив, що його мати ОСОБА_10 разом з батьком здійснювали будівництво спірного будинку за свої кошти та до Оратівської селищної ради нею було подано заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Тому станом на 10.08.2018 року ОСОБА_10 є власником спірного об`єкта нерухомого майна (будинку), а саме незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 123,84 кв.м., житловою площею 50,51 кв.м., готовністю 55 %, з розміром частки власності АДРЕСА_2 .

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 14.09.2017 року у справі № 141/768/17, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_4 змінено прізвище на « ОСОБА_11 ».

Як вбачається із вказаного рішення суду від 14.09.2017 року, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 04 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.08.2012 року. Також судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_12 , батьками якого є ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_4 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07.03.2014 року.

Рішенням позачергової 7 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 07.07.2016 року відповідачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га по АДРЕСА_1 .

Також рішенням Виконавчого комітету Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 100 від 29.09.2016 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на спорудження житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 .

Однак, 10 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області із заявою про вилучення земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 на користь матері ОСОБА_10 .

Згідно листа № 677 від 07.09.2017 року Оратівська селищна рада Оратівського району Вінницької області підтвердила факт звернення відповідача із вказаною заявою про вилучення земельної ділянки на користь його матері ОСОБА_10 , та вказала, що подана заява буде розглянута на черговому засіданні постійної комісії Оратівської селищної ради з питань земельних відносин, комунальної власності, житлово-комунального господарства, благоустрою, екології та сфери послуг та подальшим розглядом на черговій сесії Оратівської селищної ради

Відповідно до листа сектору регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства № 115 від 11.10.2017 року, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не видавався.

Відповідно до акту №1 від 20.12.2017 року, складеного комісією утвореною розпорядженням Оратівського селищного голови від 18.12.2017 року, станом на 20.12.2017 року на земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_1 знаходиться двоповерхова будівля, збудована із блоків, вкрита металевими листами. Вікна відсутні, завішені поліетиленовою плівкою, на вході дерев`яні двері.

Рішенням Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області 10 сесії 8 скликання від 21.12.2017 року вирішено скасувати рішення позачергової 7 сесії 7 скликання від 07.07.2016 року «Про дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі».

06.02.2018 року ОСОБА_10 звернулась до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області із заявою відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,06 га.

Згідно рішення 12 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 20.03.2018 року, ОСОБА_10 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,06 га по АДРЕСА_1 . Термін дії дозволу один рік.

Рішенням позачергової 15 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 19.06.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_10 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером 052315500:01:002:0368 в АДРЕСА_1 в межах населеного пункту.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 130016261, сформованого 06.07.2018 року, ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 0,06 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з розміром частки власності АДРЕСА_2 . Державна реєстрація здійснена 02.07.2018 року на підставі рішення 15 сесії 8 скликання Оратівської селищної ради 19.06.2018 року.

Також як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 226549504, сформованого 02.10.2020 року, ОСОБА_10 є власником об`єкта нерухомого майна , а саме незавершеного будівництва, об`єкта житлової нерухомості, загальною площею 123,84 кв.м., житловою площею 50,51 кв.м., готовністю 55 %, з розміром частки власності АДРЕСА_2 , державна реєстрація здійснена 10.08.2018 року. Також, як вбачається з даного витягу, ОСОБА_10 є власником земельної ділянки площею 0,06 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з розміром частки власності АДРЕСА_2 . Державна реєстрація здійснена 02.07.2018 року.

На заяву ОСОБА_10 від 24.07.2018 року про видачу будівельного паспорту на забудову земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , у 2018 році ОСОБА_10 видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, на будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

08 червня 2018 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний житловий будинок (незавершене будівництво, готовність 55%) АДРЕСА_1 . Замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_10 .

Як вбачається з повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, наданого департаменту державної архітектурно-будівельної Інспекції у Вінницькій області та зареєстрованого ним Вх. № 3.3-1600 31.07.2018 року, ОСОБА_10 повідомляє про початок виконання будівельних робіт, а саме будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд, об`єкт будівництва розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0368.

В судовому засіданні судом також встановлено, що період спільного подружнього життя позивача із відповідачем становив з 04.08.2012 року (дата укладення шлюбу) по 05.08.2017 року (дата фактичного припинення сімейних відносин та спільного проживання), що не заперечується обома сторонами по справі № 141/768/17. При цьому, в період з 14.02.2014 року по 14.02.2017 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Окрім цього, сторони в судовому засіданні не заперечували той факт, що у вказаний період спільного подружнього життя розпочали здійснювати будівництво спірного будинку, який їм також допомагали будувати їхні батьки шляхом надання коштів на придбання будівельних матеріалів та обладнення.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керуються наступним.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

За нормою частини 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року№ 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено устатті 317 ЦК України.

Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Вимоги ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як зазначено у пункті 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (ст.331 ЦК). У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законом порядку.

Так, згідно з ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 цієї статті встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з формально-правового погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю використаних у його будівництві будівельних матеріалів, результатів виконаних робіт, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу між ними (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-2710цс15 від 16 грудня 2015 року).

Також, у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 зроблено висновок, що за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При цьому, суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

18 березня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 299/1757/16-ц, провадження № 61-4809св18 (ЄДРСРУ № 80521623) підтвердив раніше сформовану позицію стосовно поділу майна подружжя, а саме поділу об`єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини і докази, які містяться у матеріалах справи, а також стан незавершеного будівництвом житлового будинку (двоповерхова будівля, збудована із блоків, вкрита металевими листами, вікна відсутні, завішені поліетиленовою плівкою, на вході дерев`яні двері, згідно акту №1 від 20.12.2017 року, складеного комісією утвореною розпорядженням Оратівського селищного голови від 18.12.2017 року), суд приходить до висновку, що поділ спірного незакінченого будівництвом нерухомого майна шляхом визнання Ѕ частки права власності є неможливим з огляду на положення ст. 331 ЦК України. Саме тому у даних спірних правовідносинах, які склались між сторонами по справі, об`єктом спільної сумісної власності бувшого подружжя є лише матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва станом на 05.08.2017 року, тобто на дату припинення спільного сімейного життя.

Аналогічна правова позиція викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 556/290/17-ц, від 27 лютого 2019 року у справі 567/147/16-ц.

При цьому, наявні у справі докази підтверджують той факт, що будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 розпочато у 2016 році, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та відповідачу згідно рішень органу місцевого самоврядування від 07.07.2016 року та від 29.09.2016 року були надані дозволи відповідно на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0600 га по АДРЕСА_1 , та на спорудження житлового будинку і господарських будівель за вказаною адресою. Факт початку будівництва спірного житлового будинку, а також факт надання допомоги батьками подружжя під час будівництва шляхом надання коштів на придбання будівельних матеріалів та обладнання, сторони визнали у судовому засіданні, а тому не підлягає доказуванню згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Від так, вказане нерухоме майно відноситься до майна, набутого подружжям за час шлюбу.

Посилання відповідача ОСОБА_2 про те, що власником спірного нерухомого майна є його мати- ОСОБА_10 , суд до уваги не приймає, так як процедуру оформлення права власності на спірне нерухоме майно ОСОБА_10 розпочато після розірвання шлюбу між сторонами у справі та фактичного припинення сімейних відносин.

За вказаних обставин, задоволенню підлягають позовні вимоги позивача на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання, з яких складається незавершений будівництвом спірний житловий будинок станом на момент припинення сімейних відносин, а саме 05.08.2017 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст.ст. 182, 328, 331 ЦК України, ст. ст. 4, 76, 71, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання, з яких складається незавершений будівництвом спірний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.08.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640,00 грн понесених судових витрат.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 11.12.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) .

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) .

Суддя С.В. Климчук