22-ц/804/493/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/16757/19

Номер провадження 22-ц/804/493/20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

сторони:

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2019 року, у складі судді Шевченко О.А., ухвалу виготовлено 09 грудня 2019 року

у справі за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4

про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2019 року

у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей

В с т а н о в и в:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог, за якими видано судовий наказ

13 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку боржника, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для кожної дитини), та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а також дозволити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заява мотивована тим, що до суду подано позов про розірвання шлюбу між сторонами, батьком дітей є ОСОБА_2 , який добровільно не сплачує аліменти на дітей, ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей.

Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2019 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття дітей, починаючи з 13 листопада 2019 року.

Стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 192,10 грн.

Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.

21 листопада 2019 року ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати судовий наказ у справі № 263/16757/19 від 19 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей із ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що боржник, як батько дітей, у цілому приймає активну участь у щоденному утриманні, вихованні, розвитку та медичному забезпеченні дітей тощо. Станом на 17 вересня 2019 року обидві дочки проживали разом із ним, що підтверджується актом про фактичне проживання від 17 вересня 2019 року. На теперішній час старша донька проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . При постановленні судового наказу такі докази не досліджувались й не приймались до уваги, боржник був позбавлений можливості повідомити суд про матеріальне утримання та спільне проживання з двома дітьми. Зазначена обставина не була відома суду на момент видачі судового наказу та могла вплинути на юридичну оцінку обставин судом при його видачі.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2019 року заяву представника заявника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Судовий наказ, виданий 19 листопада 2019 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття дітей, починаючи з 13 листопада 2019 року скасовано.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Роз`яснено, що заявлені заявником вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

21 грудня 2019 року ОСОБА_3 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу суду та залишити в силі судовий наказ Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2019 року.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 січня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що судом не зазначено об`єктивних підстав для скасування судового наказу, в позиції боржника є певні розбіжності, оскільки ним долучено до матеріалів справи застарілий акт обстеження житлових умов від 17 вересня 2019 року, який не відповідає фактичним даним. Судом не звернуто увагу на те, що за позицією боржника з ним проживає тільки старша дитина, однак документального підтвердження ним до суду не надано. Боржник погоджується з тим, що молодша дитина ОСОБА_7 мешкає із стягувачем.

На час ухвалення судового наказу, обставини, на які посилається боржник, не існували, обидві дочки проживали із стягувачем.

Періодичне проживання дитини із боржником та його участь в забезпеченні дитини не є підставою для звільнення від сплати аліментів, оскільки відповідно до ст.180, ч.2 ст.181 СК України один з батьків, який проживає окремо, зобов`язаний брати участь в утриманні дитини.

Зазначення боржником про не проживання з двома дочками не може бути підставою для перегляду судового наказу. Боржником не долучено будь-яких доказів про надання матеріальної допомоги на забезпечення дітей всім необхідним та про прийняття участі у їх вихованні.

Вважає, що боржник має право звернутись до суду із заявою про зменшення розміру аліментів, а не з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, що позбавляє її права отримувати належні аліменти на утримання молодшої дитини ОСОБА_7 .

За результатами розгляду заяви боржника про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, судом у порушенням вимог ст.429 ЦПК України постановлено ухвалу, замість рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи містяться докази, на підставі яких постановлено оскаржувану ухвалу. Станом на 17 вересня 2019 року обидві доньки заявника проживали разом із батьком, що підтверджується актом про фактичне проживання, виданим 17 вересня 2019 року КСН «Селище Моряків». На момент звернення із заявою до суду та по теперішній час старша донька, ОСОБА_5 , проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Молодша донька ОСОБА_6 до звернення ОСОБА_3 із заявою про видачу судового наказу 3-4 дні на тиждень мешкала разом із батьком за вказаною адресою. При постановленні судового наказу дані докази судом не досліджувались та до уваги не приймались, однак ці обставини мають істотне значення. Крім того, батько дітей приймає участь у вихованні обох дітей, несе всі витрати, пов`язані із сферами життя, що потребують діти: харчування, одяг, навчальний процес, розвиток, іграшки, розваги, відпочинок тощо. З урахуванням знаходження в провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області цивільної справи № 266/5763/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дітей, вважає звернення до суду із заявою про стягнення аліментів є передчасним.

У відзиві на апеляційну скаргу боржник ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на аналогічні доводи, наведені у відзиві його представником.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19 листопада 2019 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення повноліття дітей, починаючи з 13 листопада 2019 року.

Згідно акту фактичного проживання від 17 вересня 2019 року зазначено, що адресою АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_2 разом із своїми доньками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Донецького апеляційного суду

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено й убачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (ч.1 ст.167 ЦПК України).

Отже, наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Основною умовою вирішення справи в порядку цієї судової процедури є наявність безспірної вимоги заявника, що підтверджується належно оформленими письмовими документами. Даний вид провадження свідчить не про відсутність спірних правовідносин між сторонами, а про те, що в силу очевидності права вимоги заявника виключається спір щодо наявності самого права. У такому випадку немає потреби порушувати процесуально складне й тривале позовне провадження - достатньо короткого та спрощеного наказного провадження, що відповідає інтересам як заявника (кредитора), так і суду.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, крім іншого, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на двох дітей однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (частина 1 статті 167 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 183 СК України також передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з частиною третьою статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України передбачено можливість перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Отже, чинним законодавством передбачено лише такий спосіб захисту для боржника та лише такий спосіб перегляду виданого наказу про стягнення аліментів.

Справи чи окремі процесуальні питання, які розглядаються в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) або без виклику сторін, мають своє обмеження щодо реалізації права бути вислуханим, від чого залежить забезпечення права бути почутим (Рішення ЄСПЛ у справі "Сase of Fomin v. Moldova" від 11 жовтня 2011 року, п. 22-34).

Ефективність розгляду справи досягається тоді, коли сторони мають право надати суду ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом, що знаходить своє відображення у судовому рішенні, яке й буде свідчити про справедливість здійсненої судової процедури. Право бути вислуханим, як відзначив Європейський Суд у рішенні у справі "Fomin v. Moldova" у п. 31, не тільки включає можливість робити подання суду, але й обумовлює наявність обов`язку суду відобразити у рішенні причини, тобто, вказати, чому відповідні аргументи були прийняті або відхилені.

Обмеження права бути вислуханим збалансоване законодавством можливістю перегляду відповідного рішення судом, який це рішення ухвалив. Це стосується і можливості скасування судового наказу (ст. 170 ЦПК України).

Враховуючи, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий у відсутність відповідача, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень, апеляційний суд приходить до висновку, що під час перегляду зазначеного наказу за нововиявленими обставинами, з метою дотримання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме права бути вислуханим судом, мають бути враховані усі доводи і аргументи боржника, навіть якщо вони за своєю суттю не є нововиявленими, однак, мають суттєве значення для справи, оскільки боржник позбавлений права оскаржити вказаний наказ у будь-який інший спосіб.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому, згідно із пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

Як роз`яснено в пунктах 2, 3, 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

У зв`язку з нововиявленими обставинами може бути переглянуто чи змінено судовий наказ, який набрав законної сили.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судом першої інстанцій встановлено, боржником надано суду доказ на підтвердження факту проживання дітей разом з ним.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 08 серпня 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Від шлюбу мають дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).

Відповідно до довідки про участь батьків ОСОБА_5 у шкільному житті дитини Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 66 Маріупольської міської ради Донецької області» від 14.11.2019 року № 278, ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_8 . Також вказано, що ОСОБА_3 періодично цікавиться навчанням та вихованням дитини. Відвідувала батьківські збори 30 серпня 2019 року, у телефонному режимі завжди на зв`язку. Дитину до школи найчастіше приводить батько. Забирають мати або дідусь (а.с.82).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 266/5763/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визнання місця проживання малолітніх дітей, третя особа: Служба у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району (а.с.83).

Відповідно до виписок по картковому рахунку ОСОБА_2 в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та чеків, боржник у період вересень-грудень 2019 року, січень 2020 року здійснював оплату щодо придбання для дітей одягу, взуття, підручників, іграшок, сплачував за навчання та розвиток їх здібностей (а.с.86-121).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, посилалась на те, що діти проживають разом із нею, на підтвердження чого надала акт про фактичне місце проживання дітей за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.12).

ОСОБА_2 вказані доводи щодо проживання дітей разом з ОСОБА_3 заперечує, та зазначає, що старша дитина ОСОБА_5 проживає разом із ним постійно, а молодша донька, ОСОБА_6 періодично, за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого долучає акт про фактичне проживання, складений 17 вересня 2019 року КСН «Селище Моряків», відповідно до якого ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з: дочкою ОСОБА_5 , дочкою ОСОБА_6 (а.с.29).

Апеляційний суд приймає до уваги, що зазначені обставини існують і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, що підтверджується актом про фактичне проживання, складений 13 січня 2020 року КСН «Селище Моряків» (а.с.133).

У відзиві на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами стягувач ОСОБА_3 не заперечувала, що старша дитина, ОСОБА_5 , проживає разом із батьком (а.с. 45 48).

Таким чином, наявність між сторонами спору щодо стягнення аліментів на утримання дітей унеможливлює видачу судового наказу на підставі частини 4 статті 161 ЦПК України, оскільки відсутня безспірність вимог заявника ОСОБА_3 .

Частиною 3 статті 171 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Частина 4 статті 429 ЦПК України не містить зазначення виду судового рішення, яке ухвалюється за результатами розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Також, враховуючи положення частини 5 статті 258 ЦПК України, що у випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо постановлення судом ухвали замість рішення є необґрунтованими.

Підстав для скасування постановленої у справі ухвали та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки правомірність судового рішення, прийнятого судом першої інстанції, не спростовано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 січня 2020 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

С.А.Зайцева

Л.М.Кочегарова