Провадження № 2/325/348/2020
Справа № 325/1314/20
11 грудня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Цуканової Л.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту,
Ухвалою судді від 22.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 20 листопада 2020 року.
Ухвалою суду від 20.11.2020 року розгляд справи було відкладено на 11 грудня 2020 року через неявку учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому судової повістки.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач в судове засідання не з`явився, 11.12.2020 року директор ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» Кирик Г.П. електронною поштою надіслав клопотання з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 20.11.2020 року та 11.12.2020 року не прибув, відзив на позовну заяву не надіслав, судові повістки направлялися йому за зареєстрованим місцем проживання, і були повернуті без вручення з відміткою «інші причини». На підставі п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.
Між ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» та ОСОБА_1 06.02.2019 було укладено договір фінансового кредиту № 551, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. Згідно заяви відповідача на перерахування коштів у безготівковій формі від 06.02.2019 року кредит було перераховано на картковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 2375 від 06.02.219 року.
Відповідно до п. 2.2 договору фінансового кредиту № 551 від 06.02.2019 (далі Договору) щоденний розмір процентів складає 0,99 % від розміру кредиту. Річний розмір процентів за цим договором складає 361,35 % від розміру кредиту. Процентна ставка є фіксованою та незмінною протягом усього строку дії кредитного договору та не може бути збільшена кредитором в односторонньому порядку.
Відповідно до п.2.3 Договору нарахування процентів, визначених п.2.2 цього договору здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом від залишку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 2.4 Договору сплата процентів за цим договором здійснюється в готівковій формі, шляхом внесення грошових коштів в касу кредитора або в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.
Відповідно до п.2.5 Договору позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом згідно з графіком, який затверджений сторонами у додатку №1 до договору фінансового кредиту.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору дата видачі кредиту позичальнику 06.02.2019, строк повернення кредиту 20.02.2019, що становить 14 календарних днів, строк, повернення кредиту може бути продовжений за згодою сторін, яка оформляється у вигляді додаткового договору, що є невід`ємною частиною даного договору.
Додатковим договором № 1 від 20.02.2019 року сторонами продовжено строк повернення кредиту до 06 березня 2019 року.
Відповідно до п.6.4 Договору при порушенні позичальником строку повернення кредиту, вказаного в п.3.2 цього договору позичальник повинен сплатити кредитору пеню в розмірі 0,1% від розміру кредиту за кожний день прострочення/повернення кредиту. Пеня нараховується до остаточного виконання позичальником зобов`язань за договором та може бути зупинена кредитором на власний розсуд. При цьому пеня на проценти не нараховується.
Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст. ст. 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов`язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором фінансового кредиту № 551 від 06.02.2019, у зв`язку з цим станом на 11.09.2020 виникла заборгованість.
Водночас, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, (пункти 53, 54).
Тому, нараховані позивачем відсотки підлягають стягненню лише у межах строку кредитування в розмірі, згідно з графіком кредиту - 693,00 грн. (за 14 днів з 21.02.2019 по 06.03.2019 року, так як за перші 14 днів сума відсотків була сплачена, згідно із доводами позовної заяви і наданим розрахунком).
Вимоги про стягнення відсотків в порядку ст. 625 ЦК України позивач не заявляв.
Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європошта» заборгованість за договором фінансового кредиту № 551 від 06.02.2019 в сумі 7488,45 грн., з яких: 5000,00 грн. сума основного боргу, 693,00 грн. - проценти, 1795,45 грн. пеня.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 441 грн. 42 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 11.12.2020 року.

Суддя Є.В. Діденко