Справа № 314/4078/20
Провадження № 2/314/1268/2020
18.11.2020 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №314/4078/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У вересні 2020 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17 лютого 1998 року. Разом з нею зареєстрований син, ОСОБА_2 , який за місцем реєстрації не проживає з 2013 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.09.2020 року, що порушує право власності позивача, спричинює проблеми з нарахуванням субсидії.
З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням з метою захисту своїх прав власності.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позову наполягав, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено,що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17 лютого 1998 року та технічного паспорту № 3/19 на зазначений будинок. В цьому будинку позивач проживає з 1991 року, при цьому разом з нею зареєстрований її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем реєстрації не проживає з 2013 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 від 18 вересня 2020 року.
За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає особа на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем.
З урахуванням зазначеного, позивач має стійкі зв`язки з житловим будинком, є його власником, проживає у ньому з 1991 року, тому права позивача підлягають захисту у спосіб визначених у позовній заяві.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки відповідач за зазначеною адресою не проживає, суд приходить до висновку, що останній втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Враховуючи , що ухвалою суду від 30.10.2020 року зменшено на 50 відсотків суму судового збору,а позов задоволено, то судовий збір в розмірі 420,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, а також стягнути 420,40 грн. судового збору з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.12,81, 82, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) 420,40 грн. судового збору
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь держави 420,40 грн. судового збору
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

18.11.2020