ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року

м.Суми

Справа №591/4187/18

Номер провадження 22-ц/816/103/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

представника відповідача: Козупиці О.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче

об`єднання»,

особа, яка подала

апеляційну скаргу: ОСОБА_2 в особі адвоката Танчика Олександра

Михайловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Танчика Олександра Михайловича на ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 08 січня 2019 року (суддя Кривцова Г.В.) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 08 січня 2019 року в порядку застосування заходів процесуального примусу з керівника Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «СМНВО» або товариство) ОСОБА_2 стягнуто штраф у розмірі 3.842,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Танчик О.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу від 08 січня 2019 року скасувати.

За доводами апеляційної скарги застосування заходу процесуального примусу на підставі частини 2 статті 148 ЦПК України здійснюється лише по відношенню до учасника судового процесу, статусу якого громадянин ОСОБА_2 не має. Обов`язок з надання доказів суд покладав на відповідача - юридичну особу, а не особисто на громадянина ОСОБА_2 , який займав посаду генерального директора ПАТ «СМНВО».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який не заперечував проти задоволення заявленої вимоги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони і треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частини 1-2 статті 48 ЦПК України).

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 58 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали).

До обов`язків учасників справи, зокрема, відноситься обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також обов`язок виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункти 2, 6 частини 2 статті 43 ЦПК України). У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (частина 3 статті 43 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 148 ЦПК України).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції констатував, що ПАТ «СМНВО», будучи відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 , не виконало ухвали суду від 06 серпня 2018 року та 24 жовтня 2018 року про витребування доказів. Зазначені обставини стали підставою для стягнення штрафу з керівника ПАТ «СМНВО» - ОСОБА_2

Апеляційний суд не може повністю погодитися з правильністю такого висновку місцевого суду з огляду на таке.

Так, у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СМНВО» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середньому заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати (а.с. 2 - 4). При цьому позивач заявив клопотання про витребування доказів на підтвердження обставин нарахування заробітної плати (а.с. 12). Ухвалою від 06 серпня 2018 року місцевий суд зобов`язав відповідача - ПАТ «СМНВО», протягом 15 днів подати до суду засвідчені копії витребуваних документів (а.с. 23 - 24). Вказана ухвала суду направлена на адресу ПАТ «СМНВО» для виконання, отримана 15 серпня 2018 року, але залишена відповідачем без виконання (а.с. 25, 27).

24 жовтня 2018 року Зарічний районний суд міста Суми постановив ухвалу, якою повторно у строк до 01 січня 2019 року зобов`язав відповідача надати витребувані документи (а.с. 36 - 37). 29 жовтня 2019 року ухвала надійшла на адресу ПАТ «СМНВО» (а.с. 41), але залишилися без виконання.

08 січня 2019 року місцевий суд постановив ухвалу, якою на підставі статті 143 ЦПК України стягнув з керівника ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» ОСОБА_2 штраф у розмірі 3.842,00 гривні (47 - 48).

11 вересня 2019 року Зарічний районний суд ухвалив заочне рішення, яким повністю задовольнив позов ОСОБА_1 на підставі доказів, що надавав позивач (а.с. 103).

На час постановлення оскаржуваної ухвали керівником органу управління ПАТ «СМНВО» був генеральний директор товариства - ОСОБА_2 ( а.с. 42-43).

Отже, суд першої інстанції стягнув штраф з фізичної особи, яка не брала участі у розгляді вказаної справи, хоча і була керівником юридичної особи - ПАТ «СМНВО». З огляду на зазначене, доводи заявника апеляційної скарги з приводу того, що штраф на ОСОБА_2 накладено як на фізичну особу, яка не є учасником процесу у даній справі, заслуговують на увагу.

Незважаючи на те, що частиною 2 статті 148 ЦПК України передбачена можливість стягнення штрафу не лише з відповідного учасника судового процесу, але і з відповідної іншої особи, ухвалами від 06 серпня 2018 року та 24 жовтня 2018 року суд першої інстанції не покладав на громадянина ОСОБА_2 особистого обов`язку щодо надання суду письмових доказів.

Суд першої інстанції правильно розцінив дії товариства як недобросовісне виконання процесуальних обов`язків у вигляді ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника справи, однак безпідставно застосував заходи процесуального примусу у виді штрафу відносно керівника ПАТ «СМНВО», як фізичної особи, яка не брала участі у розгляді справи, що підтверджується зазначенням в ухвалі особистих даних ОСОБА_2 як фізичної особи, зокрема даних про його розрахунковий номер облікової картки платника податків.

За таких обставин, колегія судів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про накладення на керівника відповідача штрафу. Тому судове рішення з цього приводу підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Танчика Олександра Михайловича задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 08 січня 2019 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повне судове рішення складене 20 січня 2020 року.

Головуючий - І.В. Орлов

Судді: Т.А. Левченко

О.І. Собина