єдиний унікальний номер справи 531/1402/20
номер провадження 2/531/409/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

представника позивача адвоката Янко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором найму житла та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором найму житла та моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що його дочка ОСОБА_2 , яка є власницею квартири АДРЕСА_1 , 15.10.2019 року уклала договір найму житла із ОСОБА_3 , відповідно до якого передала у найм належну їй квартиру строком на 2 роки за умови сплати лише комунальних послуг. Станом на 01.05.2020 року ОСОБА_3 свої зобов`язання виконав частково, а тому виникла заборгованість у розмірі 5624,02 грн., яку просив стягнути у судовому порядку, а також просив стягнути із відповідача спричинену ним моральну шкоду у сумі 10000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті суду, не повідомив про причину неявки. Правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник позивача адвокат Янко О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до Свідоцтва про право власності за заповітом, посвідченого 07.08.2008 року державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Яковлєвою С.А., зареєстрованого у реєстрі за №2826, ОСОБА_2 , 16.07.2004 року на праві приватної власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.14). Право власності на 2/3 частини квартири також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на майно від 05.11.2008 року (а.с.15) та технічним паспортом на квартиру (а.с.12-13).

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Частина 1 статті 811 ЦК України передбачає, що договір найму житла укладається у письмовій формі.

У частині 1 статті 812 ЦК України зазначено, що предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.

Так, 15.10.2019 року між ОСОБА_2 , за участю її батька ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 у письмовій формі укладено договір, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано у найм квартиру АДРЕСА_1 за умови повної оплати комунальних послуг строком на 2 роки (а.с.16). Усі вимоги щодо форми та змісту договору дотримані.

Згідно з ч.1, 3 ст.815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Далі встановлено, що одна із основних умов договору щодо оплати комунальних послуг виконана не належним чином, у зв`язку з чим станом на 15.10.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 5624,02 грн.

Згідно відповіді т.в.о.начальника Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області Колмика В., наданої на ім`я ОСОБА_5 від 04.05.2020 року, опитаний ними ОСОБА_3 не заперечує факту заборгованості та зазначає, що станом на 01.05.2020 року винен ОСОБА_1 близько 5000 грн. (а.с.18).

За змістом ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором найму житла підлягають задоволенню.

Щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст.49 Закону «Про інформацію», ст.44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у цьому випадку не передбачено законодавством України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Позивачем, при подачі позовної заяви судовий збір не сплачувався, з посиланням на п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з вищевикладеним, із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором найму житла та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором найму житла від 15.10.2019 року у розмірі 5624,02 грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять чотири гривні дві копійки).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 11.12.2020 року.

Суддя Т.М.Черняєва