Справа № 372/709/20
Провадження № 2-996/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованої будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив зобов`язати відповідачів звільнити частину земельної ділянки, яка є його власністю шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованої будівлі, що розташована на цій самовільно захопленій земельній ділянці. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі рішення Обухівської міської ради набув у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1246 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:0186. Поряд із цією земельною ділянкою розташована земельна ділянка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на якій розташований житловий будинок загальною площею 158,8 кв.м, який на праві спільної часткової власності належить відповідачам. На замовлення позивача інженером-геодезистом проведено геодезичні роботи щодо обміру його земельної ділянки з якого вбачається, що відповідачі порушили його права шляхом незаконного будівництва самочинної прибудови на його земельній ділянці, у зв`язку з чим, він звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив, в якому проти позову заперечила в повному обсязі, зазначивши, що 20.07.2012 року відповідачі згідно договору купівлі-продажу придбали у позивача, через його представника ОСОБА_7 , земельну ділянку загальною площею 0,0099 га, яка знаходиться під їхніми квартирами в танхаузі, придбаними у позивача. У червні 2013 року відповідач ОСОБА_3 , за погодженням із позивачем почав заливати фундамент добудови до будинку, в якому знаходяться їхні квартири, запропонувавши також і ОСОБА_4 прийняти участь у будівництві, на що вона погодилась. Всі роботи проводились в 2013 році за погодженням із позивачем та його представниками. Після закінчення будівельних робіт зі сторони позивача до відповідачів ніяких зауважень не надходило. Будівництво було закінчено в 2013 році, а з позовною заявою позивач звернувся до суду 21.02.2020, тобто з пропущенням строку позовної давності, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та пояснили, що прибудова відповідачів знаходиться на земельній ділянці позивача. Згоди на це позивач не надавав.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо позову заперечила, з підстав наведених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо позову заперечив, посилаючись на ту обставину, що всі дії, щодо нерухомого майна були узгоджені з позивачем, що підтверджується відповідними договорами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,1246 га кадастровий номер :01:002:0186, що розташована за адресою АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 431482.

20.07.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали у ОСОБА_6 через його представника ОСОБА_7 земельну ділянку, загальною площею 0.0099 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору-купівлі продажу від 20.07.2012 року.

ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка загальною площею 0,0099 га кадастровий номер :01:002:0185, що розташована за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЙ № 349705. Частка у спільній власності становить 2/3 та 1/3 кожного відповідача відповідно.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 27615097 від 02.10.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

27.09.2019 року між ОСОБА_6 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 укладено договір на виконання комплексу топографо-геодезичних послуг № 27/08-2019.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач просив зобов`язати відповідачів звільнити частину належної йому земельної ділянки площею 0,0013 га кадастровий номер :01:002:0186 та на підтвердження свого порушеного права посилався на зведений план земельних ділянок в АДРЕСА_1 , виготовлений інженером- геодезистом А.В.Карачинським.

Разом з тим із вказаного зведеного плану земельних ділянок вбачається, що частина земельної ділянки ОСОБА_6 , на якій побудована частина житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має кадастровий номер :01:002:0246, тобто відмінна від кадастрового номеру тієї земельної ділянки за захистом права на яку позивач звернувся до суду та яка має кадастровий номер :01:002:0186. Крім того, у вказаному зведеному плані досліджувана земельна ділянка ОСОБА_6 має різну площу 0,1246 га та 0,0013 га відповідно.

Інших доказів на підтвердження порушення прав власника земельної ділянки позивачем не надано, а відповідачі таку обставину не визнають та заперечують в судовому засіданні.

За таких обставин суд підстав для задоволення позову ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованої будівлі відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 11 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Проць