Справа № 587/2286/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., представника скаржника ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області,
В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 підтримали скаргу в повному обсязі.
Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. в судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. В судовому засіданні 26 листопада 2019 року скаргу не визнав, пояснивши, що незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 83 % за адресою: АДРЕСА_1 не належить на праві власності боржниці ОСОБА_2 , а тому його реалізація у виконавчому провадженні разом з земельною ділянкою неможлива. Крім того, стягувачем у виконавчому провадженні ВП52424828 є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а земельна ділянка є предметом іпотеки ТОВ «Рентал Бізнес», звернення стягнення відбувається в порядку передбаченому ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» на користь стягувача, який не є іпотекодержателем.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_2 та її представника, з`ясувавши правові позиції учасників справи, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.
На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. перебуває виконавче провадження №52424828 з примусового виконання виконавчого листа №587/114/13-ц від 17.11.2014р., виданого Сумським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 6 011 157,50 грн.
Відповідно до статі 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів."
Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Частинами 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.
Відповідно до ч. 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Таким чином приватний виконавець зобов`язаний відповідно до вимог Закону звертати стягнення на майно боржника для погашення заборгованості перед стягувачем.
В ході виконання судового рішення приватним виконавцем направлені запити до органів уповноважених вести облік майна, майнових прав та доходів. Згідно відповідей ГУ ДФС в Сумській області, ТУ Держпродспоживслужби в Сумській області, Управління держпраці в Сумській області, Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області Управління державного архітектурно-будівельного контролю СМР, ДП «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин», Сумської митниці ДФС, Регіонального відділення Фонду державного майна України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку будь-якого майна або майнових прав за боржником ОСОБА_2 не виявлено.
Положеннями ч. 5 ст. 48, ч. 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено обов`язковий порядок звернення стягнення на земельну ділянку, окрему від житла у разі відсутності іншого майна або коштів.
Таким чином, враховуючи відсутність у боржника ОСОБА_2 коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, виникла необхідність у зверненні стягнення на земельну ділянку площею 0,0450 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.
Іпотекодержатель ТОВ «Рентал Бізнес» надав згоду на реалізацію предмета іпотеки в рамках примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №52424828.
Звернення стягнення на нерухоме майно відбувається у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». У разі реалізації нерухомого майна кошти спрямовуються іпотекодержателю лише після належного підтвердження права на заставлене майно, (ч. 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»).
Оскільки право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після 2013 року, виконавець звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 18.06.2019 року №587/114/13-ц надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку площею 0,0450 га за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії РЗ №746530 від 30.08.2002 року в рамках виконавчого провадження ВП №52424828.
Оскільки земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер у встановленому законом порядку, майно неможливо підготувати для передачі на електроні торги.
Відповідно до п. 20 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.
Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця у встановленому законодавством порядку.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 послалась на положення статті 377 ЦК України, у відповідності з якою набуття права власності на житловий будинок передбачає і набуття права власності на земельну ділянку, на якій він розташований, тобто ці об`єкти нерухомості не можуть бути реалізовані окремо. Разом з тим, посилання скаржника на положення ст. 377 ЦК України щодо одночасного переходу права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на житловий будинок не можуть бути застосовані при розгляді даної скарги, оскільки в даному випадку відсутній спір про право власності на будинок та земельну ділянку.
Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. при виконання судового рішення не допустив таких порушень вимог діючого законодавства, які б потягли за собою порушення прав чи свобод сторін виконавчого провадження, в тому числі і ОСОБА_2 , а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити за її необґрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 377, 477 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 5, 50, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича у виконавчому провадженні ВП № 52424828 за необгрунованістю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя О.А.Степаненко