Справа № 697/2503/19
Провадження № 2/697/66/2020
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Русакова Г.С.
за участю секретаря судових засідань Десятник О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місце проживання,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місце проживання. Свій позов мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Співвласниками даної квартири зазначені також її батько ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4 . Співвласниками квартири її батьки та брат стали в результаті приватизації державного житла, в якому вони на той час проживали. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після смерті якої вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та стала співвласницею квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Після смерті батька ніхто за оформленням спадщини до нотаріуса не звертався, документи на кваритру зберігалися у матері. Її брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав з 2000 року в м. Пушкіно, Московської області, РФ, жодного разу в м. Канів не приїздив, своєю часткою у квартирі не цікавився, і вони з ним навіть не спілкувалися. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат в м. Пушкіно, Московської області. Тіло брата позивач перевезла до м. Канів і в м. Каневі поховала. Після смерті брата були ще живі її батьки, але вони питанням спадкування його частки не займалися. На сьогоднішній день, вона є єдиним живим співвласником квартири, оформленням права власності після смерті батька та брата буде займатися пізніше. 08.08.1984 вона одружилася та від шлюбу має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач протягом 14 років залишається прописаним в квартирі АДРЕСА_1 але не проживає. Добровільно знятися з реєстрації не бажає.
Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пітримує, просить їх задовільнити.
Належно повідомлений через оголошення на сайті судової влади відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач.
Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 (а.с.12).
З довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради № 376 від 16.09.2019 (а.с.25) вбачається, що об`єкт нерухомого майна багатоквартирний житловий будинок розташовано за адресою: АДРЕСА_3 ).
З свідоцтва про смерть від 25.03.2003 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Пушкіно Московської області, Росія (а.с.15).
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.04.2004 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Канів Черкаської області (а.с.13).
З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.10.2014 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Канів Черкаської області (а.с.14).
1/3 частину квартири АДРЕСА_1 успадкувала ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.09.2019 (а.с.11) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 181768039 від 20.09.2019 (а.с.24).
З інформації наданої приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Стеблиною С.В. вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 не відкривались (а.с.36-37).
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 11-15/5678 від 30.08.2019 (а.с.16) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З акту фактичного проживання осіб № 473 від 20.09.2019, вбачається, що мешканці житлового будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підписи яких посвідчив майстер КП «ЖЕК» ОСОБА_11 , засвідчили, що ОСОБА_2 , зареєстрований але фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 06.10.2005 по даний час, проживає в м. Пушкіно, Росія (а.с.17).
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі більше року, не надав доказів поважності причин не проживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 71-72, 156 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місце проживання задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого в квартирі АДРЕСА_1 , як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий Г . С . Русаков