РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: приватний нотаріус Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Матвієвський Д.В., місцезнаходження: Луганська область, м. Сватове, майдан Злагоди, 31, Травнівська сільська рада Сватівського району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, Сватівський район, с. Травневе, вул. Садова, 86,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Осьмак Я.В.,-

Встановив:

У листопаді 2019 року адвокат Осьмак Я.В., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що заявник ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її мати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом без реєстрації шлюбу. Однак, оскільки батьки заявника проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за вказівкою матері, в свідоцтві про народження і графі «батько» не було зазначено нічого. Все життя вони проживали однією родиною, ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою, виховував її, та вона все життя знала, що ОСОБА_4 її батько, це також не заперечувалось її матір`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер у м. Сватове, до моменту смерті заявник доглядала його, а потім здійснила поховання. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки в розмірі 6,2600 га на території Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області. 08 лютого 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку. Заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй було роз`яснено, що оскільки нею не надано документів на підтвердження факту родинних відносин із ОСОБА_4 , вона як особа, яка не є родичем, повинна сплатити податок, який сплачується під час оформлення документів на спадщину, тому заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Просить суд встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та пояснила, що її родина проживала у селі Первомайському Сватівського району Луганської області. Її батьки не були одружені, проживали у цивільному шлюбі з 1963 року. Її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у 2011 році після перенесеної операції вона забрала до себе батька та доглядала за ним по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 завжди визнавав своє батьківство та в 2016 році залишив на її ім`я заповіт на земельну ділянку на території Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Представник заявника - адвокат Осьмак Я.П. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, 13 січня 2020 року адвокат Осьмак Я.В. надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника (а.с.54).

Заінтересована особа - Травнівська (Первомайська) сільська рада Сватівського району Луганської області до суду свого представника не направили, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Матвієвський Д.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є невісткою заявника. Вказала, що їй відомо, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , вона проживала у місті Сватове з 80-х років та кожні вихідні відвідувала батьків у селі. ОСОБА_4 з 1963 року проживав разом з матір`ю заявника та визнавав ОСОБА_1 своєю дочкою, про що він повідомив їй особисто.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила що їй відомо, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1963 року жили однією сім`єю, вели спільне господарство. Від першого шлюбу у ОСОБА_3 було двоє дітей, а заявник - їх спільна дитина з ОСОБА_4 . Він займався її вихованням та утриманням. Після смерті матері заявник забрала батька до себе та здійснювала догляд за ним.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, надала суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7 .

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що починаючи з 1963 року ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_3 , її дітьми від першого шлюбу та спільною дочкою ОСОБА_1 , утримував останню та визнавав себе батьком.

У копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,серії НОМЕР_1 , виданого Первомайським сіль ЗАГС Сватівського району, відомості про батька не зазначені (а.с.7).

02 березня 1985 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Як вбачається з довідки № 3, виданої 13 січня 2020 року Травнівською сільською радою Луганської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживала разом з батьком ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_3 за адресою: с. Травневе (с. Первомайськ) Сватівського району Луганської області з народження по 1982 рік (а.с.55).

08 лютого 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , яким заповідав їй приватизовану земельну ділянку на підставі Державного Акту направо власності на земельну ділянку серії ЛГ № 093015 в розмірі 6,2600 га, розташовану на території Первомайської сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с.8).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.9).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сватівського районного нотаріального округу Луганської області із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.42).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 11 жовтня 2019 року після смерті ОСОБА_4 Приватним нотаріусом Матвієвським Д.В. було заведено спадкову справу, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за номером 64878424 (а.с.53).

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтво на право на спадщину не видавалося (а.с.52).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК україни суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 народилася у 1964 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім'ю, а саме норми ч. 2 ст. 53 КпШС України.

Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 КпШС, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Допитані у судовому засіданні свідки пояснили, що померлий ОСОБА_4 проживав з матір`ю заявника однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно виховували дочку, протягом життя ОСОБА_4 визнав дочку, підтримував її матеріально та морально, брав участь у її вихованні.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження заявника від ОСОБА_4 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо його дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: приватний нотаріус Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Матвієвський Д.В., місцезнаходження: Луганська область, м. Сватове, майдан Злагоди, 31, Травнівська сільська рада Сватівського району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, Сватівський район, с. Травневе, вул. Садова, 86 - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя А.С. Река