КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/8172/19 Головуючий у суді І інстанції Гончарук В.П.
Провадження № 22-ц/824/79/2020 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, скасування наказів та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, скасування наказів та стягнення коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення поданого позову без розгляду, відтак, з урахуванням того, що розгляд справи по суті позовних вимог ОСОБА_1 розпочатий не був, існують всі підстави для закінчення розгляду справи шляхом залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до Дніпровського районного суду м. Києва з одночасним стягненням з позивача витрат по сплаті судового збору за подання даної апеляційної скарги.

На обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що розгляд справи здійснювався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, тому вирішення клопотання про залишення позову без розгляду відбулося з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, оскільки вказане клопотання позивача заявлене в усній формі тільки в другому судовому засіданні після початку розгляду справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися за направленою їм судовою повісткою-повідомленням перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, скасування наказів та стягнення коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У подальшому ухвалою суду від 2 липня 2019 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20 вересня 2019 року.

В судовому засіданні 20 вересня 2019 року розпочався розгляд справи, а саме відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та оголошено перерву до 29 жовтня 2019 року для надання можливості представнику відповідача ознайомитися із заявою позивача про доповнення підстав позову.

В судовому засіданні 29 жовтня 2019 року представник позивача ОСОБА_2. заявила усне клопотання про залишення позову ОСОБА_1 до ТОВ «Дельта Плюс Україна» про розірвання трудового договору, скасування наказів та стягнення коштів без розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Згідно із пунктом п`ятим частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, системний та логічний аналіз указаних норм процесуального права у їх сукупності свідчить про те, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь - якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, позов може бути залишено без розгляду виключно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом частин першої, третьої статті 217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про залишення позову без розгляду було подано (заявлено) представником позивача після оголошення головуючим суддею другого судового засідання у справі відкритим, тобто вже на стадії розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження, що не передбачено нормами процесуального права.

За таких обставин у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без розгляду тазастосування до даних правовідносин положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України.

При цьому позивач не був позбавлений можливості скористатись своїм правом, визначеним у пункті 1 частини другої статті 49 ЦПК України та звернутись до суду із заявою про відмову від позовних вимог.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, адже суд першої інстанції не мав підстав приймати до розгляду клопотання представника відповідача про залишення позову без розглядуі як наслідок постановляти оскаржувану ухвалу, а висновки суду про те, що розгляд справи по суті позовних вимог розпочатий не був є необґрунтованими та не відповідають нормам діючого законодавства, тому відповідно до статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За положеннями статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У відповідності до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до цього ж суду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для задоволення вимоги апеляційної скарги про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Плюс Україна» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.О. Журба

К.П. Приходько