КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Волошиної В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліни Вячеславівни, за участі третьої особи - Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та заборони на відчуження квартири,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 42314,76 доларів США, яка складається з: 39797,05 доларів США заборгованості за кредитом, 2517,71 доларів США заборгованості за процентами, 2240,10 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 3519.10 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 17144,95 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліни Вячеславівни, за участі третьої особи - Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та заборони на відчуження квартири - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, відповідач за первісним позовом подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року залишено без руху.

Встановлено, що відповідачем оскаржується рішення у повному обсязі, як в частині задоволених вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», так і в частині вирішення вимог зустрічного позову. Відповідно до вимог підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та роз?яснень постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 року судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів. Визначено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції повинен складати загальну суму 28 597,42 грн. із розрахунку (17 144,95 грн. х 150% + 1 920,00 грн. х 150%) та підлягає сплаті відповідачем (апелянтом). Крім того, подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року не містить копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Для виконання недоліків скарги рекомендована кореспонденція надіслана відповідачу за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, з повторним направленням ухвали суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 .

Тричі надіслана рекомендованим листом на адресу відповідача копія ухвали для виконання повернулась без вручення на адресу суду.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини першої, третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

З дня подання апеляційної скарги на судове рішення, а саме з 01 вересня 2020 року, ОСОБА_1 як особа, що реалізувала своє право на апеляційне оскарження не проявив зацікавленості в розгляді справи за поданою ним апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року. Також не повідомляв суд апеляційної інстанції про про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки та з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Як передбачено положеннями статті 131 ЦПК України уразі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження кореспонденція судунадсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Станом на 11 грудня 2020 року вимоги закону, визначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року, заявником ОСОБА_1 не виконані.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, зокрема: якщо учасник справи відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені відповідними статтями цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява ( апеляційна скарга) вважається поданою в день первісного її подання до суду, в іншому випадку - заява (скарга) вважається неподаною і повертається. Про повернення скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу - частина 7 статті 357 ЦПК України.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року слід визнати неподаною та повернути.

Керуючись ст. 185, ч. 7 ст. 357 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліни Вячеславівни, за участі третьої особи - Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та заборони на відчуження квартири визнати неподаною та повернути.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач: В.М. Волошина