Справа № 183/907/20
№ 2/183/2121/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, а також за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Білого І.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,-

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення донькою навчання, у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України зазначає, що в період з 07 липня 2001 року по 14 листопада 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До досягнення дочкою повноліття відповідач, на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2005 року, сплачував на її користь, на утримання дочки аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. З 01 серпня 2019 року ОСОБА_3 є студенткою Фізико-технічного інституту «КПІ імені Ігоря Сікорського», денної форми навчання за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2023 року. Відповідач на момент пред`явлення позову офіційно працював, мав стабільний заробіток, однак надавав не достатньо коштів на утримання доньки, яка продовжувала навчання. У зв`язку з навчанням, донька не має можливості працювати, не має інших джерел доходу, але несе значні витрати пов`язані з навчанням, в тому числі, витрати, пов`язані з харчування, проживанням в м.Києві в гуртожитку, придбання необхідної літератури та канцтоварів, медичного забезпечення тощо.

У відзиві на позов ОСОБА_2 при винесенні рішення просив суд врахувати його майновий стан та ту обставину, що до досягнення дитиною повноліття він дійсно працював та мав стабільний заробіток, однак з 01 липня 2020 року він втратив роботу, перебуває на обліку в центрі зайнятості, внаслідок чого не зможе надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання у тому обсязі, яку надавав до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що на його утриманні знаходиться матір - пенсіонер, яка отримує мізерну пенсію. Сам він змушений винаймати житло в м.Дніпро. Також при винесенні рішення відповідач просив врахувати майновий та сімейний стан позивача ОСОБА_1 , винести рішення, яким стягувати з нього на утримання дочки, що продовжує навчання, у розмірі 50% гарантованого прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісяця (а.с. 34-37).

У відповіді на відзив позивач звернула увагу на недотримання відповідачем норм закону про форму відзиву та строків його подання, звернула увагу на неналежне засвідчення відповідачем поданих копій письмових доказів. Також позивач спростовувала доводи, викладені відповідачем у запереченнях щодо матеріальної підтримки дочки в період її навчання у вищому учбовому закладі, заперечення просила не брати до уваги (а.с. 44-50).

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі (а.с. 22).

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2020 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 (а.с. 90,91).

14.09.2020 року третя особа звернулася до суду з самостійними вимогами щодо предмету спору, ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання на період навчання у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісця.

Позов обґрунтований тим, що в зв`язку з продовженням навчання у Фізико-технічному інституті «КПІ ім.Ігоря Сікорського» вона потребує матеріальної підтримки від батька. Всі витрати, пов`язані з навчанням, фактично несе її матір ОСОБА_1 , на утриманні якої знаходиться ще молодша дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Доходи матері в повній мірі не можуть покрити ті витрати, які вона несе в зв`язку з навчанням у м. Києві, тому третя особа заявила самостійні вимоги на предмет позову.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року зазначені позови були об`єднані в одне провадження (а.с. 118-119).

У відзиві на позов третьої особи відповідач знову звернув увагу на відсутність у нього постійного доходу, та запропонував стягувати з нього на користь дочки, що продовжує навчання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала, надавши пояснення про те, що не дивлячись на реєстрацію дочки в гуртожитку в м. Києві, в зв`язку з навчанням у Фізико-технічному інституті «КПІ ім. Ігоря Сікорського», вона фактично з березня 2020 року проживає в м. Новомосковську разом з нею. Такі обставини виникли, в зв`язку з оголошенням карантину на території України та запровадженням дистанційного навчання. Однак, ці обставини не можуть бути підставою для звільнення батька від відповідальності щодо надання допомоги дитині, яка продовжує навчання, та в зв`язку з цим потребує допомоги обох батьків. Перебуваючи на денній формі навчання, дитина не має можливості працювати, навіть при дистанційному навчанні. Дочка потребує харчування, медичної допомоги, придбання спеціальної літератури тощо.

В судовому засіданні представник третьої особи, що заявила самостійні вимоги, - адвокат Білий І.М. позов свого довірителя підтримав, також звернув увагу, що ОСОБА_3 фактично проживає наразі в м. Новомосковську разом з матір`ю, яка взяла на себе всі витрати, пов`язані з навчанням дочки.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , що продовжує навчання, на її користь, на період її навчання, у розмірі 1500 грн. щомісяця.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, вислухавши пояснення сторін, дійшов до наступного.

Згідно свідоцтва про одруження, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2001 року (а.с.9), який 14 листопада 2005 року було розірвано (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 досягла повноліття.

Відповідно до довідки № 988 від 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 навчається в Фізико-технічному інституті «Київський політехнічний інститут іменіІгоря Сікорського», на денній формі навчання, за держзамовленням, термін навчання до 30 червня 2023 року (а.с.11).

Вирішуючи позовні вимоги, як позивача ОСОБА_1 , так і позивача ОСОБА_3 , суд виходить з наступних норм законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу).

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

За змістом ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову, а в окремих випадках можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що повнолітня ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням, зареєстрована в АДРЕСА_1 , внаслідок чого за однією адресою з матір`ю не зареєстрована та не проживає.

За таких обставин, неналежним позивачем за даними позовними вимогами, відповідно до положень ч. 3 ст. 199 СК України, може бути сама ОСОБА_3 , тому з цих підстав слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки, що продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, а саме те, що відповідач на даний час не працює (а.с. 83-84), звільнений з роботи, в зв`язку зі скороченням штату (а.с. 82). Суду не подано належних доказів щодо стану здоров`я платника аліментів, наявності іншим утриманців, а також інших обставин, що повинні враховуватить при визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 182 СК України. З

важаючи на те, що повнолітня ОСОБА_3 , в зв`язку з продовженням навчання у Фізико-технічному інституті «КПІ ім. Ігоря Сікорського» потребує матеріальної допомоги, оцінюючи в сукупності всі подані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_3 частково, зобов`язавши сплачувати відповідача ОСОБА_2 на користь дочки, у зв`язку з її навчанням, аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення третьої особи, що заявила самостійні вимоги на предмет позову до суду, а саме - з 14 вересня року.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення ОСОБА_3 навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років.

Позивач відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання на період її навчання, у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14 вересня 2020 року до закінчення навчання тобто до 30 червня 2023 року включно, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.