Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1521/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 28 квітня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини, не займається матеріальним забезпеченням останньої. Позивач у свою чергу перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості самостійно заробляти на проживання. Відповідач у добровільному порядку надавати допомогу їй до досягнення дитиною трирічного віку відмовляється у зв`язку з чим вона звернулася до суду з відповідним позовом. Просить суд відповідно до ст.. 84 СК України стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

В судове засідання позивач,будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини позову. Додатково суду пояснила що на даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Отримує лише допомогу при народження дитини, якої не вистачає на проживання. У зв`язку з тим, що дитина потребує догляду вона не має можливості влаштуватися на роботу та відповідно заробляти собі на проживання. У свою чергу відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має у зв`язку з чим має можливість надавати відповідну допомогу. Крім того, просила врахувати, що відповідач, дізнавшись про звернення його дружини з даним позовом до суду звільнився з роботи з метою уникнення від сплати аліментів на її утримання.

Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Заперечував проти задоволення позову. Вказував, що дійсно не проживає разом з позивачем та на даний час вони час мешкають окремо. Їхня спільна дитина проживає разом з матір`ю. Дійсно в грудні 2019 року він звільнився зі свого попереднього місця роботи, оскільки його не влаштовував розмір заробітної плати. На даний час він ніде не працює та має намір знайти роботу. Вказує, що на даний час він офіційного доходу не має, сплачує щомісячно аліменти на дитину, із заявою про зменшення розміру аліментів не звертається, додатково сплачувати аліменти на дружину у розмірі 2000 грн. не має можливості. Натомість позивач на даний час працює та отримує заробітну плату, тому не потребує його допомоги Просив суд в позові відмовити.

Суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 /після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 з 28 квітня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 . Відповідно до вказаного свідоцтва, батьками дитини вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з пояснень позивача так і визнається відповідачем, сторони на даний час проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та остання весь тягар по утриманню дитини несе самостійно, при цьому оскільки дитина потребує догляду вона не має можливості влаштуватися на роботу.

За змістом пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, останній стверджував, що ОСОБА_2 на даний час працює на умовах неповного робочого дня та отримує дохід у виді заробітної плати. Натомість він, на даний час не працевлаштований, офіційного доходу не має та сплачує аліменти на утримання їхньої дитини.

У свою чергу питання утримання дружини батьком дитини врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України (надалі СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Таким чином посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що його дружина ОСОБА_2 є працевлаштованою не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Згідно ст.. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань за станом здоров`я не має, на обліку у центрі зайнятості не перебуває/інших відомостей суду не надано/, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дитину так і дружину.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, та способу їх присудження, суд бере до уваги, що відомостей щодо працевлаштування ОСОБА_3 суду не надано, у зв`язку з чим його дохід на даний час є нерегулярним та мінливим, з огляду на що вважає можливим застосувати ст. 184 СК України, якою визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та призначити аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі.

При цьому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів які вона просить стягнути на своє утримання є надто обтяжливим для відповідача, оскільки ним також сплачуються аліменти на утримання їхньої з позивачем спільної дитини та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти на дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову.

Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, дослідивши доводи позивача викладені у позові, заслухавши пояснення представника позивача, та відповідача, надані ними в судовому засідання, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача має бути стягнуто аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по справі

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.75, 84, 180, 184 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. номер НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід. номер НОМЕР_4 , проживаючої по АДРЕСА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500/п`ятсот/ гривень, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах сум платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. номер НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 коп. на р/р UA6026001, отримувач ГУК у м. Києві, , код платежу 22030106, призначення платежу / «Судовий збір», відповідно до З.У. «Про судовий збір».

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко