Єдиний унікальний номер: 378/59/20
Провадження № 2/378/71/20
УХВАЛА

"17" січня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПП «Терен» та просить зобов`язати ПП «Терен» повернути у володіння і користування належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,8406 га, кадастровий номер :03:001:0022, розташовану на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області та стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Одночасно з поданням позову, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов у виді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної їй земельної ділянки площею 3,8406 га, кадастровий номер :03:001:0022, яка розташована на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області та не вживати заходи зустрічного забезпечення.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 15 січня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5-ть років та складено акт приймання-передачі земельної ділянки. Зазначене в договорі оренди земельної ділянки право оренди земельної ділянки зареєстровано 12.12.2014 р. державним реєстратором. Строк дії договору оренди землі скінчився 12.12.2019 року, що тягне за собою обов`язок відповідача повернути земельну ділянку, що ним не виконано до цього часу. Вона має намір в подальшому самостійно використовувати земельну ділянку, а тому 10.09.2019 р. склала письмове повідомлення про намір не продовжувати договір оренди від 15.01.2014 р. після 12.12.2019 р. та просила після збору врожаю 2019 року передати земельну ділянку для самостійного обробітку. У відповідь отримала лист-звернення, в якому ПП "Терен" наполягає, що договір оренди укладено на 10 років і його строк дії спливає 13.12.2024 р., в зв`язку з чим, продовжує обробляти земельну ділянку. Своїми діями, а саме проведенням землеобробних робіт, ПП "Терен" продовжує порушувати її права, як власника земельної ділянки, а також ускладнює виконання майбутнього рішення суду у цій справі та унеможливлює ефективний захист та поновлення порушених прав, за захистом яких вона звернулася до суду.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3. ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4, 5, 6 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Зміст заяви про забезпечення позову не суперечить вимогам ст. 151 ЦПК України. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, який регулюється нормами цивільного законодавства.

З наявних у справі документів, зокрема копії листа-звернення ПП «Терен» вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборони на вчинення дій по весняній обробці спірної земельної ділянки може істотно ускладнити виконання рішення суду, у разі його ухвалення на користь позивача, оскільки у вказаному листі-зверненні зазначено, що ПП «Терен» здійснило на орендованій земельній ділянці підготовку площ до 2020 врожайного року, а саме, обробило грунт шляхом оранки, культивування, внесло мінеральні добрива та провело засівання площ сільськогосподарськими культурами.

Під час розгляду заяви позивача судом враховується співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, входить до переліку видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову у даній справі та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду на даний час відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішувалось.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду в частині зобов`язання повернення спірної земельної ділянки, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи пов`язані з обробкою та використанням земельної ділянки площею 3,8406 га, кадастровий номер :03:001:0022, яка розташована на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області та не вживати заходи зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 157 ч. 1, 260 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Терен» (, місцезнаходження: 09401, вул. Польова, 22, смт. Ставище, Київська область) про зобов`язання повернути земельну ділянку, у виді заборони Приватному підприємству «Терен» вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 3,8406 га, кадастровий номер :03:001:0022, яка розташована на території Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області.

Заходи зустрічного забезпечення не вживати.

Дана ухвала має силу виконавчого документу відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Р. В. Гуртовенко