233 Справа № 233/530/18
У Х В А Л А

11 грудня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

секретаря Теліціної О.О.

за участю

заявника -

заінтересованих осіб -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Максимум» про заміну стягувача, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», боржник ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «ФК «Максимум» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача, в якій зазначив, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2018 року було задоволено позов ПАТ «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК/01/000375 від 13 березня 2013 року. Виконавчі листи на виконання зазначеного судового рішення не видавалися. 18 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Максимум» і ПАТ «Банк Національний Кредит» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-ЕА-2018-03-27-000113-а від 17 квітня 2018 року було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № СК/01/000375 від 13 березня 2013 року перейшло до ТОВ «ФК «Максимум». Заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк Національний Кредит» на його правонаступника ТОВ «ФК «Максимум» у справі № 233/530/18.

Представник заявника ТОВ «ФК «Максимум» в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив заяву про заміну стягувача розглянути за його відсутності.

Представник первісного стягувача ПАТ «Банк Національний Кредит», боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви. Відповідно до ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2018 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором № СК/01/000375 від 13 березня 2013 року в сумі 3250 грн. 13 коп., та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 45-46).

Виконавчі листи на виконання зазначеного рішення суду не видавалися.

18 травня 2018 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Національний Кредит» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «Максимум» належні банку, а ТОВ «ФК «Максимум» набув у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги банку до позичальників та заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору, зокрема права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № СК/01/000375 від 13 березня 2013 року (а.с. 52-56).

Тобто, ТОВ «ФК «Максимум» є правонаступником ПАТ «Банк Національний Кредит» за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

До того ж виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що ТОВ ФК «Максимум» є правонаступником вибулого стягувача, суд вважає за необхідне замінити стягувача ПАТ «Банк Національний Кредит» його правонаступником ТОВ ФК «Максимум» увиконавчих листах з виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2018 року у справі у справі № 233/530/18 за позовом ПАТ «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Максимум» про заміну стягувача, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит», боржник ОСОБА_1 , задовольнити.

Замінити стягувача увиконавчих листах з виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2018 року у справі у справі № 233/530/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінити Публічне акціонерне товариство «Банк Національний Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Максимум» ().

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: