печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, а саме зобов`язати Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», надати виписки про рух коштів на рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_2 після його смерті.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що вказана інформація необхідна для встановлення факту зняття коштів з рахунків після смерті на ім`я ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_2 після його смерті.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , за фактом смерті заведено спадкову справу №102/2012. 28.08.2013 ОСОБА_1 як спадкоємиці померлого було видано свідоцтво про право на спадщину № 2407 . Єдиним спадковим майном померлого стали грошові кошти у розмірі 7688.83 грн. на рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В червні 2019 року заявнику стало відомо, що після смерті ОСОБА_2 з рахунків відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_2 відбувалось зняття грошових коштів ОСОБА_3 , яка проживала з покійним ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. 31.10.2019 року на адресу банку направлено адвокатський запит з проханням надати виписки по рахункам.

Проте, листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0./7-191105/4248 від 08.11.2019 було відмовлено у наданні вказаної інформації. Встановити факт зняття коштів з рахунків ОСОБА_2 після його смерті іншим чином неможливо, у зв`язку з чим просить задовольнити заяву про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.

В судове засідання заявник не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, проте подала письмову заяву просила заяву задовольнити, розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання представник заінтересованої особи - акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не з`явився, відзиву на заяву не надав, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Так, 31.10.2019 року на адресу банку направлено адвокатський запит з проханням надати виписки про рух коштів на рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 та ФОП- ОСОБА_2 .

Листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-191105/4248 від 08.11.2019 року заявнику було відмовлено у наданні вказаної інформації, та вказано, що відповідно до ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000р №2121-111 виписка по рахунку клієнта відноситься* до банківської таємниці. Банківська таємниця є інформацією з обмеженим доступом та має особливу цінність. Порядок та межі розкриття банківської таємниці встановлюється Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, що затверджені постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 №267.

Правила не містять підстав надання банківської таємниці за зверненням родичів померлого / третіх осіб. Натомість ст. 62 Закону встановлює, що довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів). Враховуючи вищевикладене, Банк має право надавати виписки по рахунках померлого: особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) в заповідальному розпорядженні банку; державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам; іноземним консульським установам по справах спадщини за рахунками (вкладами) померлих власників рахунків (вкладів). Іншим фізичним чи юридичним особам Банк не має право надавати виписки по рахункам померлого.

Статтею 1076 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком та відомостей про клієнта.

Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їх представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;3) фінансово-економічний стан клієнтів;4) системи охорони банку та клієнтів;5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено в ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Цією правовою нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,довідки по рахунках (вкладах) у разі смерті їх власників надаються банком особам, зазначеним власником рахунку (вкладу) у відповідному розпорядженні банку, державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, іноземним консульським установам для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Довідки щодо рухомого майна померлих клієнтів, що перебуває на збереженні та/або у заставі банку в якості закладу, щодо наявності індивідуального банківського сейфа та/або договорів про надання в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа надаються банком державним нотаріальним конторам або приватним нотаріусам, посадовим особам органів місцевого самоврядування, уповноваженим на вчинення нотаріальних дій, іноземним консульським установам для вчинення такими особами нотаріальних дій з охорони спадкового майна, з видачі свідоцтв про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Вказані обмеження, зокрема викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду.

За положеннями ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України, відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Разом з тим, з матеріалів заяви вбачається, що заявник не входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявник не обґрунтувала необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а також те, що заявник входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, і не надала документів, які підтверджують право на отримання вказаної інформації, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 62 Закону України «Про банки та банківську таємницю», ст. 1076 ЦК України, ст. 347-350 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю - відмовити.

Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк з дня отримання копії рішення оскаржити його до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Соколов