Справа № 212/8893/20
У Х В А Л А

11 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу. Представником позивача, одночасно з позовною заявою, подано заяву про забезпечення позову. Заява обґрунтована наступним. 09.10.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була укладена розписка, відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : зобов`язались укласти договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до 01 червня 2020 року. ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 70 000,00 гривень як завдаток по виконанню його зобов`язань, в рахунок майбутніх платежів за оренду нежитлових приміщень. Станом на 07.09.2020 рік, планований договір оренди нежитлових приміщень між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений не був. ОСОБА_3 відмовився його укладати, не пояснюючи свого рішення. Також, останнім не було добровільно повернуто завдаток, який він отримав від ОСОБА_2 в розмірі 70 000,00 гривень.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач грошові кошти не повернув, договір не уклав, добровільно кошти не повертає. Зважаючи, що відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення авансу, існує ймовірність втрати позивачем власних грошових коштів у розмірі 70000,00 гривень, що і обґрунтовує перед судом застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на; комплекс будівель та споруд, опис: гараж Г, блок гаражів Д, гараж-майстерня Ж, склад З, огорожа №1, огорожа № 2, ворота № 3, ворота № 4, хвіртка № 5, замощення І, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приватна власність Відповідача, розмір частки 1; комплекс будівель та споруд, опис: блок гаражів А, склад Б, магазин склад К, замощення І, огорожа, 1, ворота 2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приватна власність Відповідача, розмір частки 1; квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приватна власність Відповідача, розмір частки 1; квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , Відповідач є співвласником квартири, розмір, частки 1/4.

Зважаючи на викладене, представник позивача просить задовольнити подану заяву.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як визначив у п. 4 зазначеної вище постанови Пленум Верховного Суду України, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові від 17 січня 2019 року у цивільній справі №640/10807/18,провадження №61-46004св18, вказано що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, щоб вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо стягнення сплаченого авансу, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести призведе до відчуження майна новим власником, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача шляхом стягнення боргу.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Суд зауважує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, та законним інтересам власника такого майна на його вільне використання.

Приймаючи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення, суд вважає необхідним задовольнити заяву частково, накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу в обсязі, яке, на думку суду, є відповідним заявленим вимогам.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Копії цієї ухвали направити до Покровського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - для виконання, сторона - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала суду складена та підписана 11 грудня 2020 року.

Суддя Н. М. Ваврушак