Справа №461/5806/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року

Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 40370,68 грн. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 03.10.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 шляхом приєднання до Публічного кредитного договору (кредитний продукт «Universal»), який розміщено на офіційному сайті банку, згідно із заяви ОСОБА_1 про приєднання до публічного кредитного договору від 03.10.2017 року було укладено крикетний договір №R01.950.76014. Згідно публічного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі, на строк, за процентною ставкою та щомісячною платою за обслуговування кредиту на умовах, передбачених угодою про параметри кредитування, що укладається позичальником одночасно з укладенням цього договору та є його невід`ємною частиною. Згідно Угоди про параметри кредитування №R01.950.76014/1 до Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 22816 грн. зі сплатою реальної процентної ставки 0,0010 %, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов Кредитного договору, та видав кредит у порядку, передбаченому Угодою, а саме шляхом зарахування коштів на банківський поточний рахунок ОСОБА_1 , вказаний в Угоді та відкритий позивачем згідно Заяви відповідача на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Станом на дату подання позову, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані проценти та інші платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості 24.07.2019 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, АТ «Ідея Банк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

25.10.2019 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, невмотивованими та недоведеними з наступних підстав. Так, ніхто з адміністрації банку особисто позивачу не надавав можливості разом з юристом прочитати весь текст договору, всі його статті, суттєво проаналізувати зміст статей та внести правки до такого, які були б взаємовигідними та прийнятними для обох сторін. Вважає сумнівним твердження позивача про той факт, що даний кредитний договір має публічний характер, оскільки такий не підпадає під публічний договір, ознаки якого чітко визначені ст.633 ЦК України. Крім того, відповідач вказує про те, що заява про приєднання до публічного договору не може бути належним і допустимим доказом, який законно і обґрунтовано підтверджує позовні вимоги позивача, оскільки сам кредитний договір між нею та АТ «Ідея Банк» не укладався, сам оригінал такого договору позивач суду не надав. Аналогічно, не може вважатись належним і допустимим доказом копія кредитного договору, оскільки такий не підписаний відповідачем та представником позивача, не скріплений мокрою печаткою банку. Також, ОСОБА_1 зазначає, що АТ «Ідея Банк» не є належним правонаступником прав та обов`язків ПрАТ «Ідея Банк», відтак, відсутній предмет позову, оскільки ОСОБА_1 не може бути у даній справі відповідачем. За таких обставин, просить суд відмовити в задоволенні позову та закрити провадження у справі.

01.11.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив АТ «Ідея Банк», в якій представник позивача зазначає, що вважає відзив відповідача на позовну заяву необґрунтованим з огляду на наступне. АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», на підтвердження чого долучено належним чином завірені копії статуту банку. Так, в п.1.1 Розділу 1 «Загальні положення» статуту АТ «Ідея Банк» від 05.10.2018 року зазначено, що 21.08.2018 року, відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів АТ «Ідея Банк», яке затверджене НБ України 05.10.2018 року, відбулась зміна найменування та типу ПАТ «Ідея Банк», внаслідок якого утворилось АТ «Ідея Банк», що є тією самою юридичною особою, з тим самим ЄДРПОУ. Також, вважає помилковими твердження відповідача про те, що кредитний договір між сторонами не укладався, оскільки такий укладено шляхом приєднання згідно з заявою ОСОБА_1 від 03.10.2017 року. Звертає увагу суду на те, що відповідач неодноразово здійснювала платежі на погашення кредитної заборгованості, що підтверджує факт укладення між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» кредитного договору, в т.ч. Угоди та вчинення дій щодо часткового виконання договору. Крім того, представник АТ «Ідея Банк» вказує, що згідно довідки - повідомлення від 03.10.2017 року, підписаної ОСОБА_1 , остання підтвердила те, що АТ «Ідея Банк» до підписання нею кредитного договору, надав у письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Вказаною довідкою ОСОБА_1 заявила про те, що вся інформація, яка наведена у довідці, є їй доступною та зрозуміло.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак вказав у позовній заяві про те, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач не з`явилась у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, не подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вважає за можливе слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03.10.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 шляхом приєднання до Публічного кредитного договору (кредитний продукт «Universal»), який розміщено на офіційному сайті банку, згідно із заяви ОСОБА_1 про приєднання до публічного кредитного договору від 03.10.2017 року було укладено крикетний договір №R01.950.76014.

Згідно публічного Кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби у розмірі, на строк, за процентною ставкою та щомісячною платою за обслуговування кредиту на умовах, передбачених угодою про параметри кредитування, що укладається позичальником одночасно з укладенням цього договору та є його невід`ємною частиною. Згідно Угоди про параметри кредитування №R01.950.76014/1 до Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 22816 грн. зі сплатою реальної процентної ставки 0,0010 %, щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі: 0,0000% від початкової суми кредиту, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Графіком щомісячних платежів.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж відповідачем здійснено 05.11.2018 року.

Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконала, тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на час розгляду справи, загальна сума заборгованості за кредитом становить 40370,68 грн., яка складається із: 9294,17 грн. - основний борг; 8234,95 грн. - прострочений борг; 8147,71 грн. - прострочені проценти; 627,31 грн. - строкові проценти; 0 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 0 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 14066,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення платежів. Вказаний розрахунок суд приймає до уваги.

Натомість, судом не приймаються надані відповідачем посилання щодо не укладення кредитного договору між нею та АТ «Ідея Банк» та ненадання їй можливості ознайомитись із текстом договору, у зв`язку з наступним.

Так, публічний кредитний договір (кредитний продукт «Universal»), який розміщено на офіційному сайті АТ «Ідея Банк» - є публічною офертою Банку на укладення кредитних договорів та містить загальні положення щодо порядку, умов кредитування в АТ «Ідея Банк», що є однаковими для всіх клієнтів Банку, які до нього приєднуються.

03.10.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , шляхом приєднання до Публічного кредитного договору, який розміщено на офіційному сайті АТ «Ідея Банк», згідно із заявою ОСОБА_1 про приєднання до публічного кредитного договору від 03.10.2017 року було укладено кредитний договір №R01.950.76014. (а.с.9).

03.10.2017 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про параметри кредитування №R01.950.76014/1 до Кредитного договору, яка є невід`ємною частиною такого та деталізує умови, порядок кредитування, підібрані індивідуально для відповідача та обрані ним, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в даній Угоді (а.с.10).

Крім того, згідно Довідки - повідомлення, від 03.10.2017 року, ОСОБА_1 підтвердила, що АТ «Ідея Банк» до підписання кредитного договору надав їй в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Також, ОСОБА_1 заявила, що вся інформація, наведена в такій довідці є їй доступною та зрозумілою (а.с.9).

Щодо тверджень відповідача про відсутність у АТ «Ідея Банк» законних підстав для звернення до суду з вказаним позовом, суд такі до уваги не приймає з огляду на наступне.

Згідно п.1.1 Розділу 1 «Загальні положення» статуту АТ «Ідея Банк» від 05.10.2018 року відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів АТ «Ідея Банк», яке затверджене Національним банком України 05.10.2018 року, відбулась зміна найменування та типу Публічного акціонерного товариства АТ «Ідея Банк», внаслідок якого утворилось Акціонерне товариство «Ідея Банк», що є тією самою юридичною особою, з тим самим кодом .

Таким чином, зміна найменування та типу позивача з ПАТ «Ідея Банк» на АТ «Ідея Банк» жодним чином не порушило прав та інтересів клієнтів Банку, як і не позбавило позивача права звернення до суду за захистом порушених прав.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З наведених норм вбачається, що повернення суми кредиту та сплата процентів за користування такими є складовими основного зобов`язання у кредитних відносинах та здійснюються на користь кредитора в обов`язковому порядку та в повному обсязі.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів та суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у ОСОБА_1 наявна заборгованість по кредитному договору №R01.950.76014 від 03.10.2017 року.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст.81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Валова, 11; ідентифікаційний код в ) заборгованість за кредитним договором №R01.950.76014 від 03.10.2017 року в сумі 40370,68 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Валова, 11; ідентифікаційний код в ) 1921 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя Х.М. Мисько