Справа № 646/4997/18
№ провадження 2/646/1213/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

при секретарі Бєлівцової О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2018 представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3064 грн. 31 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 30.06.2018 року в розмірі 1550 грн. 67 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2014 по 30.06.2018 у розмірі 1088 грн. 53 коп.; індекс інфляції 336 грн. 43 коп.; 3% річних від простроченої суми 88 грн. 68 коп., та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилалась на наступне. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 , а тому просить стягнути заборгованість з відповідачів за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення.

27.02.2020 року скасовано заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.10.2018 року у вказаній справі № 646/4997/18 за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи для забезпечення його явки в судове засідання. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 23.05.1990 року.

Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачеві нарахована заборгованість у загальному розмірі 3064 грн. 31 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 30.06.2018 року в розмірі 1550 грн. 67 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2014 по 30.06.2018 у розмірі 1088 грн. 53 коп.; індекс інфляції 336 грн. 43 коп.; 3% річних від простроченої суми 88 грн. 68 коп.

В той же час, відповідно до пояснень представника КП «ХВК» від 16.06.2020 року, починаючи з жовтня 2019 року на особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , почали надходити грошові кошти від Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Основ`янського району. Враховуючи вказані надходження після подання позову, сума заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення складає 0,00 грн.

Згідно наданих пояснень, несплаченими залишись 3% річних у розмірі 88,68 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 336,43 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.

Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Відповідно до ч. 2ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2639,20 грн. 31 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 30.06.2018 року в розмірі 1550 грн. 67 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2014 по 30.06.2018 у розмірі 1088 грн. 53 коп., є безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

В той же час, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( ч. 1 ст. 625 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості за надані послуги була погашена після 30.06.2018 року.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, сума інфляційних витрат у розмірі 336,43 грн. та три відсотки річних 88,68 грн. нараховано згідно вимог чинного законодавства, будь яких заперечень з приводу його розміру або доводів на спростування такого відповідачем не надано.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних витрат та три відсотки річних.

В той же час, згідно наданого суду розрахунку, вказані суми нараховані відповідачу за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач заявив про застосування строків позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 31.07.2018 року, тобто трирічний строк позовної давності охоплює собою період з липня 2015 року по червень 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення трьох відсотків річних та суми інфляційних витрат.

У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача підлягає стягненню сума трьох відсотків річних у розмірі 88,68 грн. та сума інфляційних витрат у розмірі 336,43 грн.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, судом не вирішується питання про застосування строків позовної давності в частині вказаних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову, а саме на 13,87%, судовий збір у сумі 244,39 грн. підлягає компенсації за рахунок держави пропорційно задоволених позовних вимог, у зв`язку з тим, що відповідач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 133, 141 244-245 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» індекс інфляції - 336 грн. 43 коп.; 3% річних від простроченої суми - 88 грн. 68 коп., що разом складає 425 грн. 11 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Компенсувати Комунальному підприємству «Харківводоканал» за рахунок держави, в порядку встановленому КМУ, сплачений судовий збір в сумі 244 грн. 39 коп., шляхом стягнення судового збору у вказаному розмірі на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» з Державного бюджету України ( кошти були зараховані на підставі платіжного доручення № 1695 від 19.06.2018 р.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2020 року.

Суддя І.І.Теслікова