Справа №: 343/2242/19
Провадження №: 2/0343/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить ухвалити рішення , яким стягнути з ОСОБА_2 , на його користь 8640 доларів США- 4 % місячних у гривневому еквіваленті за курсом встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на його користь відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 384 807,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 , 4000 доларів США під 4% в місяць, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 , терміном на 1 місяць. У визначений час відповідач позику йому не повернув, у зв`язку з чим, він змушений був звернутись до Долинського районного суду з позовом про стягнення боргу і 23 квітня 2015 року своїм рішенням Долинський районний суду (справа №343/609/15ц) ухвалив: стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по договору позики в сумі 12800 доларів США, що еквівалентно 288540 гривень,06 копійок, яка складається з заборгованості з основного боргу - 4000 доларів США, що еквівалентно 90 168.77 грн., та 8800 доларів США, процентів за період з 12.08.2010 року по 13.03.2015 року, що еквівалентно 198 371.29 грн.

Знаючи про зазначене рішення суду , на його неодноразові вимоги відповідач не реагує, борг не повертає.

Таким чином, заборгованість відповідача перед ним за період часу з травня 2015 року по 01.11.2019 року, по процентах складає ( 4000 х 4% х 54 місяці = 8 640) 8640 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ до долара США станом на день складання позовної заяви 25.10.2019 року (25.11 грн. за 1 долар США) складає 216 950.40 гривень.

Крім цього відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином згідно розрахунку заборгованість відповідача відповідно до ст.625 ЦК України з врахуванням встановленого індексу інфляції становить 384 807.39 грн.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Додатково пояснив, що він неодноразово звертався до відповідача, його дружини, з проханням повернути борг, однак останні на його прохання не реагували, борг не повертають. Останній раз відповідач ОСОБА_2 телефонував до нього 05.01.2020 року і просив відкликати позовну заяву. Однак на його прохання повернути борг, відповідач повідомив, що на даний час він такої можливості немає.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання на повторний виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.28,33,45) , від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України, допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р.(№6-63цс13) та в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. (№6-50цс16).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6 -63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей.

Ст. 1049 ЦК України - передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

У відповідності до копії розписки від 12.08.2010р.(а.с.12, 49 звор. стор.), ОСОБА_2 отримав позику від ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі доларів США) під місячні чотири відсотки (4%).

ОСОБА_1 , 23.03.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 4000 доларів США, основного боргу та 8800 доларів США - 4 % річних в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення.

Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/609/15-ц від 23 квітня 2015 року, позов задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість по договору позики в сумі 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) доларів США , що еквівалентно 288540 ( двісті вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок) гривень, 06 копійок, яка складається з заборгованості з основного боргу - 4000 ( чотири тисячі) доларів США , що еквівалентно 90 168.77 грн., та 8800 доларів США, процентів за період з 12.08.2010 року по 13.03.2015р., що у відповідності еквівалентно 198 371.29 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 261.87 гривень сплаченого судового збору .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 2623.53 гривні судового збору (а.с.10-11).

В судовому засіданні встановлено, що рішення Долинського районного суду від 23.04.2015р. по справі №343/609/15-ц не виконане та заборгованість за договором позики не сплачена по даний час.

У зв`язку з існуванням непогашеної заборгованості за договором позики, позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , заборгованості у розмірі - 8640 доларів США -4 % місячних у гривневому еквіваленті за курсом встановленим НБУ на день ухвалення рішення та відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 384 807,39 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок заборгованості, відповідно до якого, за період з 23.04.2015р. по 25.10.2019р. заборгованість відповідача за відсотками з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 384 807.39 грн.

Як вбачається із позову, позивач просить стягнути 4% місячнихрічних від простроченої суми відповідно до умов зазначених в борговій розписці за період з 23.04.2015 р. по 25.10.2019р., тобто після пред`явлення 23.04.2015 року до позичальника вимоги згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_1 використав право вимоги повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, звернувшись 23.04.2015 року до суду із позовом про стягнення боргу за борговою розпискоюу судовому порядку із боржника, ОСОБА_2

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору позики, порядку сплати процентів за користування коштами, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 .

Ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Таким чином, після звернення з позовом про дострокове погашення всієї заборгованості договір позики припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача 4 відсотків місячних відповідно до умов позики (боргової розписки), оскільки нарахування в такому розмірі відсотків поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, а саме 4% місячних передбачених умовами договору позики (боргової розписки) не підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням

установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_2 , не було виконано грошове зобов`язання за договором позики, позивач, в силу положень ст. 625 ЦК України, має право на стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Враховуючи викладене, суд вважає що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по інфляційних витратах та 3 % річних , у порядку встановленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період починаючи з 23.04.2015 року по 25.10 2019 року.

Відповідно до рішення Долинського районного суду від 23.04.2015 року в справі №343/609/15-ц, сума заборгованості по договору позики становить 12800 дол.США, що еквівалентно 288540,06 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд засобами електронної системи «ЛІГА: Закон» визначив розмір заборгованості за вказані періоди:

Розрахунок 3 відсотків від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України - 23.04.2015 р. (дата початку ), 25.10.2019р. (дата закінчення), 1647 (кількість днів), 288540 грн. (сума боргу), 3% (відсоткова ставка). Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 23.04.2015 року по 25.10.2019 року складає 39035,90 грн.

Розрахунок інфляційних збитків за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за періоди травень 2015р. - жовтень 2019р., складають 151829,75 грн.

Загальна сума заборгованості становить 190865,65 гривень.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача підлягає стягненню заборгованість 3% річних та інфляційні збиткив розмірі 190865,65 гривень,

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 509, 598, 625, 1048, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 257, 258, 259, 261, 265, 267, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою від 12.08.2015 року в розмірі 190865 (сто дев`яносто тисяч вісімсот шістдесят п`ять) гривень 65 коп., з яких: 39035,90 грн. - 3 проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625ЦК України за період з 23.04.2015 року по 25.10.2019 року; 151829,75грн. - інфляційні збитки за період з 23.04.2015 року по 25.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 583 (п`ятсот вісімдесят три) гривні 10 коп. сплаченого судового збору та 1600( одна тисяча шістсот)гривень,00 коп. витрат за надання правової допомоги згідно квитанцій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави України 1325( одна тисяча триста двадцять п"ять) гривень,56 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В.А.Тураш