ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 646/12020/13-ц

Провадження № 22-ц/818/825/20

15 січня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Бровченка І.О.

суддів: Колтунової А.І., Бурлака І.В.,

за участю секретаря -Прокопчук І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року в складі судді Волчек О.О. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Михайленка Дмитра Петровича, треті особи: приватне сільськогосподарське підприємство «Первомайське», фермерське господарство «Сеньківське», про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича, скасування постанов про опис та арешт майна боржника, зобов`язання приватного виконавця забезпечити повернення врожаю,

п о с т а н о в и в:

Боржник ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Михайленка Д.П. звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, у який просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу - Харківської області Попляка В.В. та скасувати постанову у виконавчому провадженні № 60159600 від 26.09.2019 про опис та арешт майна щодо 225, 8 тон насіння соняшника, яке зберігається у ОСОБА_2 ; скасувати постанову у виконавчому провадженні № 60159600 від 26.09.2019 про опис та арешт майна на нескошений врожай кукурудзи на земельних ділянках:кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; зобов`язати приватного виконавця Попляка П.П. забезпечити повернення зібраного врожаю соняшника в кількості 225, 8 тон ФГ «Сеньківське».

Скарга мотивована тим, що 03.08.2018 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області видано виконавчий лист № 628/4180/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2234048, 9 грн., а також судових витрат у сумі 6090, 00 грн.

09.08.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 59762419 на підстави виконавчого листа № 628/4180/15-ц виданого 03.08.2019 на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2234048, 90 грн.

Постановами від 22.08.2019 та 28.08.2019 державного виконавця Лобова Р.М. описано та накладено арешт на:1. Нескошений врожай кукурудзи на площі 24,8855 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га; 2. Нескошений врожай соняшника площею 6,9667 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; 3. Нескошений врожай кукурудзи площею 7,8007 га, що розташований на земельній ділянці:04:000:0007, площею 7,8007 га; 4. Нескошений врожай кукурудзи площею 29,331 га, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; 5. Нескошений врожай соняшника, що розташований на земельній ділянці площею 40,5095 га, кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; 6. Нескошений врожай соняшника площею посіву 68,2495 га, що розташоване на земельній ділянці 68,2495 га, кадастровий номер :04:000:0005;7. Нескошений врожай кукурудзи площею 8,1190 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; 8. Нескошений врожай кукурудзи посівною площею 6,08 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; 9. Нескошений врожай кукурудзи посівною площею 6,5699 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; 10. Нескошений врожай соняшника посівною площею 1,8354 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; 11. Нескошений врожай соняшника посівною площею 5,78 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0098 площею 5,78 га; 12. Нескошений врожай соняшника посівною площею 5,7935 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; 13. Нескошений врожай соняшника посівною площею 4,0526 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; 14. Нескошений врожай соняшника посівною площею 1,6267 га на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:00101 площею 1,6267 га.

У скарзі також вказано про те, що за заявою стягувача ОСОБА_2 державним виконавцем Лобовим Р.М. з використанням наданої ОСОБА_2 техніки протягом 10, 11, 12, 13, 17, 20 вересня 2019 року зібрано врожай соняшника на арештованих земельних ділянках площею 141, 3842 га, а також на 2 земельних ділянках з кадастровими номерами 0:04:0107, площею 24, 9999 га та :02:000:0153 площею 39, 6730 га, загальною площею 64, 6729 га, на які арешт державним виконавцем не накладався.

За наслідками складено відповідні акти державного виконавця від 10, 11, 12, 13, 17, 20 вересня 2019 року та постановами за відповідними датами накладено арешт вже на насіння соняшника загальною вагою 225, 8 тон, яке передано на зберігання ОСОБА_2 .

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суд від 17.09.2019 визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобова Р.М. та скасовані постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.08.2019 та 28.08.2019.

Крім того, у скарзі зазначене, що 23.09.2019 заступником начальника управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Селівановим О.А. проведено перевірку законності виконавчого провадження № 59762419, за результатами якої винесена постанова, згідно якої зазначеною постановою визнано дії державного виконавця Лобова Р.М. з відкриття виконавчого провадження, такою, що суперечить вимогам п. 4 розділу І Інструкції з примусового виконання рішень та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 59762419 від 09.08.2019, а також цією ж постановою зняті арешт з майна та коштів боржника, накладений постановами від 09.08.2019, 13.08.2019, 22.08.2019, 28.08.2019, 10.09.2019, 11.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019, 17.09.2019, 20.09.2019, та повідомлено ОСОБА_2 про обов`язок повернути вилучене майно - насіння соняшника в кількості 225,8 тон.

У скарзі вказано, що 25.09.2019 ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В., який 25.09.2019 відкрив виконавче провадження № 60159600 на підстави виконавчого листа № 628/4180/15-ц, виданого 03.08.2019 на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2234048, 90 грн., і 26.09.2019 приватний виконавець Попляк В.В. постановою наклав арешт на 225, 8 тон насіння соняшника і призначив відповідальним зберігачем ОСОБА_2 .

Іншою постановою від 26.09.2019 приватний виконавець Попляк В.В. наклав арешт не нескошений врожай кукурудзи на земельних ділянках: - кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га;кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га.

Заявник вважає, що дії приватного виконавця є незаконними, а вказані постанови підлягають скасуванню , оскільки, виходячи з п. 3 ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, тобто арешт може бути накладений виключно на майно, яке належить боржнику.

Як зазначає заявник, в даному випадку приватний виконавець наклав арешт на майно, що належить ФГ «Сеньківське», але засновником ФГ «Сеньківське» є ОСОБА_1 , а головою - ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 189 Цивільного кодексу України продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.5 Статуту ФГ «Сеньківське», фермерське господарство є власником майна (майнових прав), що йому належать, включаючи майно (майнові права), що передане засновником та/чи членами до статутного фонду фермерського господарства. Господарство здійснює згідно з чинним законодавством володіння, користування і розпорядження майном (майновими правами), що є в його власності, відповідно до цілей своєї діяльності та згідно з призначенням майна.

У п. 3.10 Статуту ФГ «Сеньківське» передбачено, що майно, активи ФГ, частки в майні створених ним підприємств і організацій, а також майно, що передано йому в користування і знаходиться на території України, не підлягає націоналізації, конфіскації чи іншому вилученню, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 6.1.3 статуту ФГ має право власності на посіви, посадки сільськогосподарських культур і насаджень, вироблену сільськогосподарську продукцію і доходи від її реалізації, за винятком випадків, коли земельна ділянка передана в оренду.

Згідно п. 11.3 до складу земель ФГ входять наступні ділянки: кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га; кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га, кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; кадастровий номер :04:000:0005, площею 68,2495 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; кадастровий номер :04:000:0098 площею 5,78 га; кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; кадастровий номер :04:000:0101 площею 1,6267 га; кадастровий номер :04:000:0102 площею 3,4183 га; кадастровий номер :04:000:0103 площею 2,9173 га; кадастровий номер :02:000:0153 площею 39,6730 га; кадастровий номер :04:000:0107 площею 24,9999 га; кадастровий номер :04:000:0089 площею 5,4069 га; кадастровий номер :04:000:0112 площею 7,3296 га; кадастровий номер :02:000:0028 площею 5,4853 га; кадастровий номер :01:000:0248 площею 0,35 га; кадастровий номер :04:000:0083 площею 6,2477 га.

У скарзі вказано також, що державним виконавцем, а в подальшому приватним виконавцем накладено арешт на врожай соняшника у кількості 225, 8 тон, зібраний з зазначених ділянок, та на нескошений врожай кукурудзи на цих же земельних ділянках, тобто який належить ФГ «Сеньківське».

У ст. 96 Цивільного кодексу України визначено, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Крім того, у скарзі зазначене, що 29.03.2019 ПСП «Первомайське уклало договір №18а про спільний обробіток землі з ФГ «Сеньківське», згідно п. 1.1 якого ПСП «Первомайське» приймає на себе зобов`язання за плату, на земельних ділянках ФГ «Сеньківське», розташованих на території Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області, загальною площею 319, 4319 га, виконати агротехнічні заходи з вирощування сільськогосподарських культур соняшника та кукурудзи, що включають в себе роботи з посіву, агрозахисту рослин та збирання врожаю.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що роботи проводяться ПСП «Первомайське» на наступних земельних ділянках ФГ «Сеньківське»:- кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га; кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га; кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; кадастровий номер :04:000:0005, площею 68,2495 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; кадастровий номер :04:000:0098 площею 5,78 га; кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; кадастровий номер :04:000:0101 площею 1,6267 га; кадастровий номер :04:000:0102 площею 3,4183 га; кадастровий номер :04:000:0103 площею 2,9173 га; кадастровий номер :02:000:0153 площею 39,6730 га; кадастровий номер :04:000:0107 площею 24,9999 га; кадастровий номер :04:000:0089 площею 5,4069 га; кадастровий номер :04:000:0112 площею 7,3296 га; кадастровий номер :02:000:0028 площею 5,4853 га; кадастровий номер :01:000:0248 площею 0,35 га; кадастровий номер :04:000:0083 площею 6,2477 га.

З моменту виконання робіт з посіву соняшника і кукурудзи ПСП «Первомайське» набуває право власності на посіви, а ФГ «Сеньківське» відмовляється від будь-яких прав на здійснення посівів на земельних ділянка, визначених п. 1.2 Договору. За результатами збору урожаю ПСП «Первомайське» набуває право власності на 90% врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції), а ФГ «Сеньківське» - на 10% врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції) (п. п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору).

Також, з посиланням на ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», заявник вказує, що однією із засад виконавчого провадження є співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Відповідно до ч. З ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Загалом арешт накладено на зібраний врожай насіння соняшника, вирощений на площі 206, 0571 га. Орієнтовна вартість такого врожаю складає понад 3 млн. грн., в той час коли сума боргу складає 2234048, 9 грн., що вказує на не співмірність вартості майна, на яке накладено арешт, сумі боргу.

Заявник також посилається на те, що ,окрім зазначеного, при винесенні спірних постанов, приватним виконавцем не перевірено, чи належить дане майно боржнику на праві приватної власності, опис майна здійснено без залучення боржника та як наслідок відсутній його підпис у відповідній постанові.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право, в тому числі брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення.

Неповідомлення приватним виконавцем боржника про проведення опису та арешту майна позбавило його право взяти участь у проведенні вказаних виконавчих дій. У разі завчасного повідомлення боржник мав би можливість надати приватному виконавцю пояснення щодо того, що незібраний врожай не перебуває у власності боржника та не може бути заарештований.

Заявник, крім того, вказує на те, що приватним виконавцем було не додержано порядку, встановленого ч. 1 та 2 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження»,що призвело до порушення прав майнових прав ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське».

В судовому засіданні представником заявника адвокатом Михайленком Д.П. доводи скарги було підтримано.

Приватний виконавець Попляк В.В. проти задоволення скарги заперечував, вказавши, що діяв у межах наданих йому повноважень і у відповідності до вимог закону. Пояснив, що боржник користується земельними ділянками і використовує всі блага, отримані від цього ,а надані заявником договори не мають значення для вирішення питання про виконання рішення суду щодо сплати боргу. Пояснив, що боржник допускає зловживання, і взагалі йому необхідно було обрати іншій спосіб захисту. Крім того, пояснив, якщо заявник вважає, що спірне майно чуже, то не можна вважати, що його права порушуються.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Михайленка Д.П. задоволено частково.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківській області Попляка В.В.

Скасовано постанову у виконавчому провадженні № 60159600 від 26.09.2019 р. про опис та арешт майна (коштів) боржника щодо 225,8 тон соняшникового насіння, який зберігається у ОСОБА_2 .

Скасовано постанову у виконавчому провадженні № 60159600 від 26.09.2019 р. про опис та арешт майна (коштів) боржника про опис та арешт майна на нескошений врожай кукурудзи, який розташований на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004; - кадастровий номер :04:000:0007; кадастровий номер .04:000:0006, кадастровий номер :04:000:0104; кадастровий номер :04:000:0106; кадастровий номер :04:000:0105.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені скарги. Зазначає, що речове право на земельні ділянки зареєстровані за боржником ОСОБА_1 Саме боржник як орендар земельної ділянки є власником продукції, яка вирощується на них. Згідно звіту ТОВ «Дельта - Консалтинг» вартість описаного майна становить 1790852 грн. За змістом оскаржуваної ухвали вбачається, що фактично суд визнав право власності на описане майно, а саме 225, 8 тон соняшникового насіння, а також нескошений врожай кукурудзи за третіми особами, що суперечить діючому законодавству. В межах провадження за скаргою на дії чи бездіяльність приватного виконавця не може вирішуватись спір про право власності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко Д.П. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року без змін. Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що приватним виконавцем накладено арешт на врожай соняшника у кількості 225, 8 тон, зібраних з земельних ділянок, що входять до складу фермерського господарства, та на нескошений врожай кукурудзи на цих же земельних ділянках, тобто який належить ФГ «Сеньківське». Судом першої інстанції вірно враховано умови договору про спільну діяльність між ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське». Накладення арешту на врожай, який не належить боржнику вже призвело до настання незворотних наслідків, таких як часткове знищення врожаю і як, наслідок, до збитків господарству. Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Згідно ст.129 Конституції України, ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», закріплено принцип обов`язковості судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У рішенні у справі "Янголенко проти України", no. 14077/05 від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Відтак, розглядаючи скарги на дії судових виконавців, суди повинні давати обґрунтований аналіз обставин порушення виконавчого провадження, визначати значущість помилок чи недоліків, допущених судовим виконавцем в контексті того, щоб не допустити без виконання остаточних та значущих судових рішень на шкоду однієї з сторін виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що врожай, на який накладено арешт, дійсно є власністю господарства, а не окремої особи, а у даному випадку ОСОБА_1 . Виконавче провадження було відкрите за рішенням Куп`янського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 2 234048, 90 грн., тобто за особистих майнових правовідносин між вказаними особами, за борговими зобов`язаннями. Суд вважав неправомірним накладення арешту на майно третьої особи, яка не була учасником правовідносин між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ,і тому не повинна нести тягар відповідальності грошових зобов`язань за зобов`язаннями ОСОБА_1 Приватним виконавцем не було перевірено належність на праві приватної власності саме ОСОБА_1 майно у вигляді 225,8 тон соняшника та нескошений врожай кукурудзи, оскільки з умов вищевказаного договору між Фермерським господарством «Сеньківське» та приватним підприємством «Первомайське» від 29.03.2019 р. про спільну діяльність вбачається можливе набуття права власності на врожай у відповідному процентному співвідношенні третіми особами за результатами збору врожаю. Суд вважав, що усунення порушення, і поновлення порушеного права заявника можливе шляхом скасування винесених приватним виконавцем постанов від 26.09 2019 про опис та арешт майна.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що у грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти у розмірі 2195 141 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 10000 грн., а також суму судового збору.

Заочним рішенням Куп`янським міськрайонним судом Харківської області від 02 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2234048,90 грн. У задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 6090 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави несплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02 серпня 2016 року залишено без змін.

Згідно постанови від 25.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрито виконавче провадження № 60159600 про примусове виконання виконавчого листа № 628/4180/15-ц , виданий Куп`янським міськрайонним судом Харківської області 03.08.2019 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2 234048, 90 грн. та судових витрат в сумі 6090 грн. Сума стягнення 2 240 138,9 грн. 9 (а.с.11)

Статтею 10 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частина 5 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно ч. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження).

Частиною 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч.1 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

На а.с. 89 міститься повідомлення на ім`я ОСОБА_1 з пропозицією бути присутнім при проведенні виконавчих дій, які призначені на 04.11.2019, 05.11.2019, 06.11.2019.

26.09.2019 приватним виконавцем Попляком В.В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника , ВП № 60159600 , м. Куп`янськ, згідно якої постановлено описати та накласти арешт на майно боржника, а саме: 225, 8 тон (225 800 кг) соняшникового насіння. Зі слів ОСОБА_2 , насіння зберігається за адресами: АДРЕСА_1 . Встановити показники вологості та інші характеристики соняшникового насіння в момент проведення опису не вбачається можливим, оскільки у виконавця відсутні спеціальні знання. Перевезення та вимірювання об`єму відповідним спеціалістом буде здійснено пізніше, після залучення в порядку Закону України «Про виконавче провадження» особи, яка має спеціальні знання у цій сфері. Зазначене майно було описане, арештоване та передане на відповідальне зберігання в межах ВП 597 62419 постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.09.2019, 13.09.2019,17.09.2019, 10.09.2019, 11.09.2019, 20.09.2019, що належить боржнику ОСОБА_1 .. На описане майно накладено арешт та встановлено (обмежено) права користування ним: не відчужувати, не псувати, не зменшувати вартість майна. Вказано, що відповідальним зберігачем призначити та попередити про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 Вказано, що при виконавчих діях боржник був відсутній (а.с.12-14).

26.09.2019 приватним виконавцем, ОСОБА_4 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, ВП № 60159600 Сеньківська с/р, згідно якої постановлено описати та накласти арешт на майно боржника, а саме: нескошений врожай кукурудзи, який розташований на земельних ділянках: кадастровий номер :04:000:0004; :04:000:007, :04:000:006, які знаходяться за адресою: Харківська обл. Куп`янський р-н, с/рада Сеньківська . Вказано, що встановити ознаки, характеристики та інше, не вбачається можливим, оскільки у виконавця відсутні спеціальні знання та в порядку Закону України «Про виконавче провадження» буде залучено відповідного фахівця; а також нескошений врожай кукурудзи, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106 на території Сеньківської с/ради, що належить боржнику ОСОБА_1 Вказано, що відповідальним зберігачем призначити та попередити про кримінальну відповідальність ОСОБА_2 Вказано, що при виконавчих діях боржник був відсутній (а.с.15-17).

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2019 р. постановлено: скаргу ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5 задовольнити, визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобова Р.М.;скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.08.2019 р. у виконавчому провадженні № 597622419; скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28.08.2019 р. у виконавчому провадженні № 597622419 (а.с. 17-33).

Як посилається представник ОСОБА_1 - адвокат Михайленко В.Ф. врожай на земельних ділянках кадастрові номери :04:000:0004, :04:000:0007, .04:000:0006, :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106 боржнику ОСОБА_1 не належать, а земельні ділянки перебувають у користуванні фермерського господарства «Сеньківське».

Згідно п.1.2, п. 3.1 Статуту Фермерського господарства «Сеньківське», затвердженого 26.04.2018 р. господарство утворене на необмежений термін на підставі рішення засновника ОСОБА_1 , є юридичною особою, діє на принципах повної господарської самостійності, самоврядування та самооплатності, відповідає за результати своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань перед засновником та Членами Господарства, партнерами і бюджетом.

Відповідно до п. 3.5 Статуту ФГ «Сеньківське», фермерське господарство є власником майна (майнових прав), що йому належать, включаючи майно (майнові права), що передане Засновником та/чи Членами до статутного фонду ФГ. Господарство здійснює згідно з чинним законодавством володіння, користування і розпорядження майном (майновими правами), що є в його власності, відповідно до цілей своєї діяльності та згідно з призначенням майна.

У п. 3.10 Статуту ФГ «Сеньківське» передбачено, що майно, активи ФГ, частки в майні створених ним підприємств і організацій, а також майно, що передано йому в користування і знаходиться на території України, не підлягає націоналізації, конфіскації чи іншому вилученню, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до п. 6.1.3 статуту ФГ має право власності на посіви, посадки сільськогосподарських культур і насаджень, вироблену сільськогосподарську продукцію і доходи від її реалізації, за винятком випадків, коли земельна ділянка передана в оренду.

Згідно п.п. 11.2, 11.3 Статуту, землі господарства складаються з: земельних ділянок, що належать на праві власності, на праві постійного користування або на праві оренди господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать чи/або перебувають у користуванні засновників господарства та членів господарства; земельних ділянок інших фізичних чи юридичних осіб, які використовуються господарством згідно з відповідними договорами та чи/або правовстановлюючими документами, укладеними відповідно до чинного законодавства України. До складу земель ФГ входять наступні ділянки: - кадастровий номер :04:000:0004 площею 30,8895 га; кадастровий номер .02:000:0209, площею 6,9667 га; кадастровий номер :04:000:0007, площею 7,8007 га; кадастровий номер .04:000:0006, площею 29,331 га, кадастровий номер :02:000:0015, площею 40,5095 га; кадастровий номер :04:000:0005, площею 68,2495 га; кадастровий номер :04:000:0104, площею 8,1190 га; кадастровий номер :04:000:0106, площею 6,08 га; кадастровий номер :04:000:0105, площею 6,5699 га; кадастровий номер :04:000:0095, площею 1,8354 га; кадастровий номер :04:000:0098 площею 5,78 га; кадастровий номер :04:000:0099, площею 5,7935 га; кадастровий номер :04:000:0100, площею 4,0525 га; кадастровий номер :04:000:0101 площею 1,6267 га; кадастровий номер :04:000:0102 площею 3,4183 га; кадастровий номер :04:000:0103 площею 2,9173 га; кадастровий номер :02:000:0153 площею 39,6730 га; кадастровий номер :04:000:0107 площею 24,9999 га; кадастровий номер :04:000:0089 площею 5,4069 га; кадастровий номер :04:000:0112 площею 7,3296 га; кадастровий номер :02:000:0028 площею 5,4853 га; кадастровий номер :01:000:0248 площею 0,35 га; кадастровий номер :04:000:0083 площею 6,2477 га.

Відповідно до п.4.3.2 Статуту одним з основних видів діяльності господарства є вирощування зернових, олійних та технічних культур. Згідно п. 8.4 господарство має право придбати, брати у користування, в тому числі, на умовах оренди, майно у підприємств, установ, організацій та фізичних осіб. У п.9.1 вказано, що органами управління господарства є засновник та голова Господарства, вищим органом є засновник господарства. Згідно п . 11 Статуту права володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у власності чи користуванні фермерського господарства, здійснює господарство. У п.11.2 міститься перелік земель,з яких складаються землі Господарства. У п. 16 та п. 16.2 зазначена відповідальність господарства , де вказано, що члени Господарства не відповідають за зобов`язанням господарства, а господарство не відповідає за зобов`язанням членів господарства, за винятком випадків, передбачених законодавством, (а.с. 34-60, а.с.97-123).

Згідно з п.1.2 Статуту ФГ «Сеньківське», ОСОБА_1 є засновником господарства.

Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Куп`янського району Харківської області (від 22.08.2019 та 27.08.2019), ОСОБА_1 згідно договорів оренди земельних ділянок від 18.06.2012 року було надано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами:

-:04:000:0004 площею 30,8895га - на площі 24,8855 га посіяна кукурудза та на площі 6 га посіяна озима пшениця;

-:04:000:0007 площею 7,8007 га - кукурудза;

-.04:000:0006, площею 29,331 га - кукурудза;

-:04:000:0104, площею 8,1190 га - кукурудза;

-:04:000:0106, площею 6,08 га - кукурудза;

-:04:000:0105, площею 6,5699 га кукурудза.

-

ФГ «Сеньківське» головою якого є ОСОБА_1 на території сільської ради дане господарство використовує земельну ділянку згідно договору оренди кадастровий номер :04:000:0153 та :04:000:0107

Відповідно інформації з ЄДРПОУ стосовно ФГ «Сеньківське», його засновником є ОСОБА_1 із 100% статутним капіталом. Інші засновників у ФГ «Сеньківське» відсутні.

Частиною 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

Згідно статті 27 ЗК України сільськогосподарські підприємства, установи та організації, особисті селянські і фермерські господарства, які об`єднуються в асоціації та інші організаційно-правові форми, зберігають право на свої земельні ділянки, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України (ч. 4 ст. 1 Закону № 973).

Надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель державної та комунальної власності здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом (ст. 7 Закону № 973).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, а також інші майнові права, грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (ст. 19 Закону № 973).

Відповідно до ст. 20 цього Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (стаття 19 ЗУ «Про фермерське господарство»

Таким чином, на підставі укладеного договору оренди землі фізична особа реєструє фермерське господарство, в якому є засновником, та передає зазначені орендовані землі до складеного капіталу (статутного фонду) фермерського господарства, зокрема, за актом приймання-передачі права оренди земельних ділянок.

За наявності документів, що підтверджують передачу фізичною особою - засновником права користування земельними ділянками (права оренди) до складеного капіталу фермерського господарства (зокрема статуту господарства, акта прийому-передачі права оренди земельних ділянок), та за умови, що в статуті вказано, що фермерське господарство використовує в своїй господарській діяльності земельні ділянки, надані для засновника в оренду для створення фермерського господарства, до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи зазначені ділянки включаються без укладання додаткових договорів суборенди;

Фермерське господарство може використовувати землю, яка взята засновником фермерського господарства в оренду для ведення ФГ, без укладення договору суборенди між засновником і самим фермерським у разі, якщо належним чином оформлено передачу права користування земельною ділянкою до складеного капіталу фермерського господарства. Під належним оформленням слід розуміють виконання двох вимог:

- наявність у статуті ФГ умови про можливість внесення засновником ФГ до складеного капіталу права користування (права оренди) земельної ділянки;

- складання акта прийому-передачі ФГ права оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 4.7 Статуту ФГ «Сеньківське» статутний капітал Фермерського господарства складає 2000 грн. та відповідно до інформації з ЄДРПОУ внесок ОСОБА_1 до статутного капіталу складає 2000,00 грн.

З наявних в матеріалах справи податкових декларації платника єдиного податку четвертої групи - ФГ «Сеньківське» не вбачається господарської діяльності, а саме здійснення посівів на спірних земельних ділянках, та використання зазначених земельних ділянок фермерським господарством.

Колегія суддів звертає увагу, що суду не надано доказів у підтвердження факту передачі ОСОБА_1 земельних ділянок на яких вирощувався спірний врожай у користування ФГ «Сеньківське», а також відсутні відомості про перебування вищенаведеної ділянки на балансі даного господарства.

Крім того, в обгрунтування доводів скарги представник боржника зазначає, що між Фермерським господарством «Сеньківське» та Приватним підприємством «Первомайське» укладений договір від 29.03.2019 про спільну діяльність, який підписаний збоку Фермерського господарства «Сеньківське» Саричевим О.О.,як «замовником», збоку Приватного сільськогосподарського підприємства «Первомайське» - ОСОБА_6 , як «виконавцем», на виконання агротехнічних заходів з вирощування сільськогосподарських культур соняшника та кукурудзи на земельних ділянках замовника загальною площею 319,4319 га.

Згідно п.1.1. «Замовник» доручає, а «Виконавець» приймає на себе зобов`язання за плату, на земельних ділянках «Замовника» загальною площею 319,4319 га, виконати агротехнічні заходи з вирощування сільськогосподарських культур соняшника та кукурудзи, що включають в себе роботи з посіву, агрозахисту рослин та збирання врожаю сільськогосподарських культур.

З п.1.2 договору вбачається, що роботи проводяться «виконавцем» на земельних ділянках, і у тому числі, і на земельних ділянках з кадастровими номерами, які вказані вище, а саме, , :04:000:0004, :04:000:0007, .04:000:0006, :04:000:0104, :04:000:0105, :04:000:0106.

На а.с.65-68 містяться акти виконаних робіт відповідно від 10.05.2019, 29.05.2019, 03.06.2019, підписані «виконавцем»- ПСП «Первомайське» та «замовником»- Фермерським господарством «Сеньківське».

Акти виконаних робіт, які містяться на аркушах справи 65- 67 не містять номеру договору на підставі якого виконані роботи. Крім того, акти не містять відомостей щодо конкретно наданих послуг та в якому обсязі було здійснено посів кукурудзи, а містять лише загальні посилання на земельні ділянки, які були надані в оренду фізичній особі ОСОБА_1 . Інших доказів, які б підтверджували факт посіву та обробітку земельних ділянок суду не надано.

Згідно п.п. 5.1-5.3 договору з моменту виконання робіт з посіву соняшника та кукурудзи «Виконавець» набуває права власності на посіви, а «Замовник» відмовляється від будь-яких прав на здійснення посівів на земельних ділянках, визначених п.1.2 Договору. За результатами збору врожаю «Виконавець» набуває право власності на 90% врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції). За результатами збору врожаю «Замовник» набуває право власності на 10% врожаю (виробленої сільськогосподарської продукції).

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Боржник фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця шляхом скасування постанов про опис та арешт майна від 26 вересня 2019 року в порядку розділу VII ЦПК України. Разом із тим в скарзі зазначає про те, що описане державним виконавцем майно йому не належить, а належить ФГ "Сеньківське" та ПСП "Первомайське". За цих обставин скарга боржника ОСОБА_1 не містить обґрунтувань того, яким саме чином порушено його права чи свободи стосовно арештованого майна

Згідно вимог ч.1 ст. 59 Закону "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" також зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Разом з тим, належних та допустимих доказів, які б свідчили, що частина врожаю є власністю ФГ «Сеньківське» чи ПСП «Первомайське», при вирішенні спору надано не було.

Враховуючи, викладене суд зауважує, що зацікавлені особи ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське» не позбавлені можливості звернутися із позовом до суду про зняття арешту, який має розглядатись поза межами даної скарги не в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а в позовному провадженні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Наявні в матеріалах справи докази не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що спірний врожай не належить ОСОБА_1 , та як наслідок, боржник не довів незаконності дій приватного виконавця при здійсненні дій по опису та арешту майна. Разом з тим, не існує жодних перешкод для звернення до суду заінтересованих осіб (ФГ «Сеньківське» та ПСП «Первомайське») з вимогами про скасування накладеного арешту, якщо вони вважають , що їм належить врожай кукурудзи .

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції від 06 листопада 2019 року слід скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. З урахуванням задоволення вимог апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича задовольнити.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 листопада 2019 року скасувати, постановити нову.

У задоволені скарги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Михайленка Дмитра Петровича, треті особи: приватне сільськогосподарське підприємство «Первомайське», фермерське господарство «Сеньківське», про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича, скасування постанов про опис та арешт майна боржника, зобов`язання приватного виконавця забезпечити повернення врожаю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1921 грн. судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2020 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова