Справа № 310/5215/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Позов мотивує тим, що ѕ квартири АДРЕСА_1 належить їй на праві власності.

ОСОБА_1 зазначила, що власницею 1/4 зазначеної квартири є тітка її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємців не має, вона проживала за вищевказаною адресою з родиною позивача, там і померла.

Позивач вказав, що проживає у зазначеній квартирі з 1991 року, всі роки вона підтримувала добробут, вела господарство, на теперішній час продовжує проживати у вказаній квартирі з чоловіком, донькою та чоловіком доньки, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить в ній поточний та капітальний ремонт, сплачує кошти за комунальні послуги.

Позивач прохає суд визнати за нею право власності на 1/4 частину вищевказаної квартири в порядку набувальної давності.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, надали судові пояснення, аналогічні, викладеним у позові.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав справу розглянути відповідно до вимог закону.

Суд, заслухав представника позивача, позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 3/4 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого фондом комунального майна міської Ради народних депутатів міста Бердянська Запорізької області 24.09.1993 року, зареєстрованого комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, в реєстровій книзі №д.31 під реєстровим № 10914, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1451, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г., та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1452, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г.

З`ясовано, що власником 1/4 частки вищезазначеної квартири була тітка матері позивача ОСОБА_3 , яка також проживала в АДРЕСА_1 , спадкоємців остання не мала, вона проживала за вище вказаною адресою з родиною позивача.

Відповідно до довідки № 489 від 27.11.2020 року, наданої КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24.09.1993 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.06.1996 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори №2108/0116 від 02.12.2020 року, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена не була.

Згідно зі ст. 357 ЦК України, частки в спільній сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З`ясовано, що позивач з 1991 року проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

В ході судового розгляду встановлено та підтверджено письмовими доказмаи, що позивач більше 10 років несе одноособово, як власник, тягар по утриманню нерухомого майна -1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , постійно та відкрито користується всією квартирою.

Встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 зі своєю родиною, а саме з чоловіком, донькою та чоловіком доньки продовжує проживати у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою ОСББ «Успіх-Бердянськ» від 27.01.2020 року, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном-1/4 частиною квартири, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить в ній поточний та капітальний ремонт, сплачує кошти за комунальні послуги, оскільки вважає дану частину квартири своєю та іншого житла не має.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. На підставі викладеного чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо.

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». В судовому засіданні встановлені, всі три умови, при яких можливо застосування ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем - ОСОБА_1 . Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давністі,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку набувальної давності на ј частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, , пл. Єдності, 2 м. Бердянськ Запорізька область 71118.

Повний текст рішення суду складено 14 грудня 2020 року.

Суддя Н. І. Черткова