Справа № 689/70/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2020 року смт.Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Шевчик О.М.,

присяжних: Білоус Ю.М., Соломон І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

прокурора Гуменної В.В.,

представника психіатричного

закладу Мельник І.А.,

особи щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Демчишина М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за заявою представника Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Представник Комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради (далі - КНП "ХОЗЗНПД" ХОР) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви представник КНП "ХОЗЗНПД" ХОР зазначив, що ОСОБА_1 страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих. 11.01.2020 року ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження ОСОБА_1 не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу.

В судовому засіданні представник закладу з надання психіатричної допомоги заяву підтримала пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснила, що у 2018 році ОСОБА_1 доставлявся у даний психіатричний заклад, однак, за рішенням суду не був госпіталізований, що після цього неодноразово подавав заяви на батьків про те, що вони його обкрадають, батько його б`є. Вказала, що у ОСОБА_1 тяжкий психічний розлад, а саме, параноїдна шизофренія, що становить небезпеку для нього та оточуючих, зокрема, бив батька, бризкав йому аерозолем в очі, неодноразово викликав поліцію, писав заяви про те, що батьки його переслідують, обкрадають, б`ють, взяв велику кількість кредитів, не ночує вдома, коли їхав в Карпати, говорив, що його переслідують невідомі, підлаштовують все, вдома палив пластикові трубочки, закрившись в туалеті, не реагував на зауваження, коли їхав з Києва в Хмельницький в потязі, бігав по вагонам, нібито шукав свої речі, обшукував чужі купе.

Представник закладу з надання психіатричної допомоги також вказала, що перебуваючи на відділенні з 10.01.2020 р., ОСОБА_1 взяв в рот лезо, відмовлявся його викинути, у зв`язку з чим до нього були застосовані відповідні заходи. Вказала, що амбулаторне лікування може бути призначено, якщо людина критично оцінює свій стан і бажає лікуватися, однак, ОСОБА_1 не вважає себе хворим і не вважає, що потребує лікування, крім того, при попередньому лікуванні він не вживав призначені ліки.

Щодо терміну лікування (до 3-х місяців), то лікар вказала, що згідно протоколу такі стани лікуються в термін від 12-ти тижнів, препарати починають працювати через кілька тижнів, крім того, бувають випадки необхідності зміни препаратів, що також потребує часу.

Вказала, що якщо не надати ОСОБА_1 лікування, то він може вчинити дії, небезпечні для себе чи оточуючих.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, що має конфлікт з батьком, оскільки той викрав у нього документи, банківські карти, що не заперечує проти амбулаторного лікування, але заперечує проти примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар.

Представник ОСОБА_1 також заперечив проти задоволення заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , так як підстав для цього немає.

Прокурор підтримав заяву про госпіталізацію ОСОБА_1 , вказавши, що усі досліджені судом докази вказують на наявність підстав для госпіталізації ОСОБА_1 в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

Заслухавши пояснення представника закладу з надання психіатричної допомоги, думку прокурора, ОСОБА_1 , його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що 10.01.2020 року ОСОБА_1 був доставлений в Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної в супроводі швидкої допомоги. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 11.01.2020 року, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих.

Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів-психіатрів Хмельницького обласного закладу з надання психіатричної допомоги від 11.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 страждає на параноїдну шизофренію, що створює небезпеку для нього та оточуючих, тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку (неодноразово бив батька, бризкав йому аерозолем в очі, неодноразово викликав поліцію, писав заяви про те, що батьки його переслідують, обкрадають, б`ють, взяв велику кількість кредитів, не ночує вдома, коли їхав в Карпати, говорив, що його переслідують невідомі, підлаштовують все, вдома палив пластикові трубочки, закрившись в туалеті, не реагував на зауваження, коли їхав з Києва в Хмельницький в потязі, бігав по вагонам, нібито шукав свої речі, обшукував чужі купе); медичною картою стаціонарного хворого № 239 від 10.01.2020 року.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 , що її син є психічно хворим, що, можливо, проявилася спадковість, так як її батько має психічне захворювання. Літом 2018 року у нього був зрив, він багато заподіяв собі шкоди, втратив сім`ю, роботу, спілкувався з сумнівними людьми, писав боргові розписки, ледь не втратив життя, його у Києві побитого, непритомного знайшли люди і викликали швидку допомогу; пропадав, певний час з ним не було зв`язку, брав багато кредитів, казав, що його переслідують колектори; 20.11.2019 року він приїхав з Києва в Хмельницький, у поїзді всю ніч дебоширив, вдома мочив водою голову і виходив на балкон в холодну пору, включав голосно музику, побив батькові ногу, кусав його. Неодноразово викликав поліцію і швидку допомогу.

25.12.2019 року він закрився в туалеті, палив там, був сильний дим, батько відкрив двері в туалет, він побризкав йому аерозолем в очі, після чого в халаті побіг на вулицю. Неодноразово був побитий.

Свідок вказала, що враховуючи викладене, він є небезпечним для себе і оточуючих і що амбулаторне лікування йому не допоможе, оскільки при попередніх спробах амбулаторного лікування він не приймав призначені ліки.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є батьком ОСОБА_1 , підтвердив показання свідка ОСОБА_2 , також вказав, що ОСОБА_1 потребує лікування в психіатричному стаціонарі, оскільки після першої госпіталізації, коли його випустили з лікарні, були негативні наслідки, його знайшли в Києві майже неживого.

Обидва свідка просили суд задовольнити заяву про примусову госпіталізацію їхнього сина в психіатричний стаціонар, так як він становить небезпеку для себе та оточуючих.

Крім того, свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є другом дитинства ОСОБА_1 , що це вже другий раз він втрачається в реальності, в нього неадекватна поведінка, його періодично забирає поліція, швидка, вночі спить через раз, часто був побитий. В кінці жовтня 2019 року його стан змінився.

Свідок вказав, що зі слів ОСОБА_1 , останній вживав наркотичні засоби і казав йому що він був у цьому стані і був у тому стані.

Свідок також вказав, що ОСОБА_1 потребує психіатричної допомоги, так як становить небезпеку для себе і оточуючих і амбулаторне лікування йому не допоможе.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника КНП "ХОЗЗНПД" ХОР та госпіталізації ОСОБА_1 в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, оскільки у ОСОБА_1 встановлено наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265, 339-342 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , г оспіталізувати у Комунальне некомерційне підприємство "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради у примусовому порядку терміном до 3 (трьох) місяців.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий-суддя Шевчик О.М.

Присяжні: Білоус Ю.М.

Соломон І.С.