ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9293/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про зміну місця проживання дітей, відібрання дітей від батька та передачу матері -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про зміну місця проживання дітей, відібрання дітей від батька та передачу матері.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі, в якій позивач просить забезпечити позов, зокрема:

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 документально підтверджену інформацію з навчального закладу про місце навчання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надати позивачу ОСОБА_1 документально підтверджену інформацію (довідку) з медичної установи про медичний заклад, в якому отримують медичний супровід, медичну допомогу та перебувають на обліку діти сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 10 днів до поїздки рекомендованим листом на адресу її реєстрації) письмову документально підтверджену інформацію щодо дитячих оздоровчих закладів, в яких оздоровлюватимуться діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження та період часу оздоровлення дітей в цих закладах).;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 10 днів до канікул, рекомендованим листом на адресу її реєстрації) письмову документально підтверджену інформацію щодо адреси та закладу, де діти сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуватимуть протягом канікулярного часу.;

- зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 можливість щовівторка та щочетверга о 20 год. 00 хв. спілкуватись з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в телефонному режимі (за номером телефону відповідача НОМЕР_1 );

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 письмово на адресу електронної пошти: kunata@ ukr.net інформацію щодо захворювань дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , методів лікування, застосування медичних препаратів, даних лікуючого лікаря (терміново в день діагностування захворювання);

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 надавати позивачу ОСОБА_1 завчасно (за 5 днів до проведення) письмову інформацію (рекомендованим листом на адресу її реєстрації) щодо психологічних діагностувань та психолого-корекційної роботи, що буде проводитись з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зазначенням відомостей про психолога, закладу, адреси, дати та часу, коли проводитиметься таке діагностування, робота.;

-зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у зустрічах та спілкуванні матері ОСОБА_1 з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. для налагодження соціально-психологічного контакту та відновлення дитячо-батьківського зв`язку, без присутності батька.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем на даний час існує спір щодо зміни визначення місця проживання дітей, які станом на момент звернення з позовом до суду проживають разом з батьком. Відповідач повністю ізолював матір від спілкування та участі у вихованні дітей, налаштовує дітей проти матері. Позивач має підстави вважати, що відповідач застосовує до дітей психологічний тиск. Відтак, оскільки позивачу чиняться перешкоди у спілкування з синами в результаті яких можуть бути втрачені безпосередні емоційні контакти, що вплине на результат розгляду справи, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суддя вважає заяву частково обґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно до приписів статей 141,153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України).

Суд зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову та докази надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Відтак, враховуючи справедливу рівновагу між інтересами дітей та інтересами батьків, суд приходить до висновку, що усунення матері від участі у вихованні та спілкуванні з дітьми призведе до неминучих наслідків, таких як втрата контакту між дітьми та їх матір`ю.

За результатами вивчення матеріалів справи, суддя знайшов достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів матері із неповнолітнім та малолітнім синами дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дітей з матір`ю, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про зміну місця проживання дітей.

Зважаючи на підстави та предмет позову, суддя дійшов до переконання про можливість забезпечення позову у даній справі шляхом визначення часу для спілкування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., без присутності батька - ОСОБА_2 та зобов`язати останнього не чинити перешкод у зустрічах та спілкуванні матері з дітьми.

При цьому судом враховано співмірність заходу забезпечення позову, зокрема наслідки від вжиття заходів забезпечення (встановлення побачень матері з дітьми) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрати емоційного зв`язку між позивачем і синами внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Разом з тим, суддя вважає, що в іншій частині вимоги заяви про забезпечення позову за своїм змістом є нічим іншим, як вирішенням питання участі у спілкуванні та вихованні дітей і покладення на одного з батьків обов`язків щодо забезпечення умов для такого спілкування, яке відповідно до вимог ст. 159 СК України є самостійним способом захисту порушеного права й може бути оформлено лише шляхом пред`явлення відповідного позову, а не шляхом звернення з заявою про забезпечення позову.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 - 261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом:

- визначити час спілкування дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 щосуботи з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., без присутності батька - ОСОБА_2 та зобов`язати останнього не чинити перешкод у зустрічах та спілкуванні матері з дітьми.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місцепроживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Ю.С.Мицик