Ухвала

Іменем України

Справа № 712/16126/19

Номер провадження 2/712/783/20

17 січня 2020 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до автокооперативу «Знамя» про визнання недійсним та скасування рішення правління гаражного автокооперативу «Знамя» та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача автокооперативу «Знамя» (м. Черкаси, вул.. Одеська, 28) про визнання недійсним та скасування рішення правління гаражного авто кооперативу «Знамя» та зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування своїх вимог вказує, що 07.03.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір строкової позики. Згідно цього договору, позивач позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5 450 евро з умовою повернення 07.06.2014 року, а ОСОБА_2 в якості застави та гарантії повернення вище вказаних коштів, передає позивачу металевий гараж № НОМЕР_1 котрий належав їй та знаходився в автокооперативі «Знамя» за адресою АДРЕСА_2 . У разі не повернення коштів у зазначений термін вказаний гараж переходить у власність позивача. Відповідно - 11.03.2014 року, головою правління автокооперативу «Знамя» Галетою В.І. були оформлені відповідні документи про передачу гаража № 524 позивачу. ОСОБА_2 позичені кошти не повернула. Тож розписку позивач їй віддав, а металевий гараж № 524 в автокооперативі «Знамя» залишився у власності позивача. В червні 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість про те, що вона тимчасово - до повернення боргу, продовжує користування гаражем, зобов`язавшись при цьому сплачувати від імені позивача внески, для чого їй були надані ключі та розрахункова книжка. Після погашення боргу гараж мав бути повернутий у власність ОСОБА_2

14.12.2016 року позивач прибув до автокооперативу «Знамя» з метою впевнитись у відсутності заборгованості по членським внескам за 2016 рік, бо по телефону зв`язатися з головою правління не зміг.

Голова правління автокооперативу «Знамя» ОСОБА_3 . повідомив позивача, що він виключений з членів автокооперативу на підставі його, нібито власноручно написаної, заяви від 19.08.2016 р.. В цей же день право власності на гараж № 524 було оформлено на ім`я дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 Виявилося, що заява про виключення позивача з членів автокооперативу «Знамя» від 19.08.2016 року була написана від його імені невідомою особою. У заяві вказані його паспортні дані та підроблено його підпис. Там же, в якості його контактного телефону вказаний номер мобільного - НОМЕР_2 994-98-34, власником якого був не позивач, а співмешканець ОСОБА_2 - ОСОБА_5 .

Його підпис був також підроблений у акті № 524 від 19.08.2016 року про передачу ОСОБА_4 права власності на гараж.

По факту передачі права власності на гараж без відома позивача голова правління автокооперативу ОСОБА_3 пояснень надати не зміг. На вимогу позивача повернути право власності на гараж він відповів відмовою. ОСОБА_3 також відмовився надати позивачу копії будь-яких документів на підставі того, що позивач вже не є членом кооперативу. Позивач зміг отримати лише довідку про те, що з 11.03.2014 р. металевий гараж № 524 в автокооперативі «Знамя» належав позивачу, а 19.08.2016 р. гараж був переданий у власність ОСОБА_4 .

Позивач звернувся із заявою у поліцію, за результатами розгляду заяви Черкаським відділом поліції ГУ НП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження за кваліфікацією події, передбаченою ч. 1 ст. 190 КК України, котре внесене до реєстру досудових розслідувань за № 0009719, по якому позивача визнано потерпілим.

29.10.2019 р. під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, позивач дізнався, що 12.09.2017 року ОСОБА_4 продала металевий гараж №524 в автокооперативі «Знамя» громадянці ОСОБА_6 Перехід права власності на гараж №524 голова правління автокооперативу Галета В. ОСОБА_7 . оформив актом №524 від 12.09.2017 р. на підставі відповідних заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 12.09.2017 р..

Позивач просить суд визнати недійсною заяву від 19.08.2016 р. про виключення ОСОБА_1 з членів автокооперативу «Знамя», визнати недійсним та скасувати рішення правління автокооперативу «Знамя» про виключення ОСОБА_1 з членів автокооперативу, визнати недійсним та скасувати рішення правління автокооперативу «Знамя» про перехід права власності на гараж №524 від ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , оформлене актом №524 від 19.08.2016 р., визнати недійсним та скасувати рішення правління автокооперативу «Знамя» про перехід права власності на гараж №524 від ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , оформлене актом №524 від 12.09.2017 р., зобов`язати правління автокооперативу «Знамя» відновити членство ОСОБА_1 в автокооперативі «Знамя» м. Черкаси, про що скласти відповідний акт, повернути право власності на металевий гараж №524 гаражного автокооперативу «Знамя» ОСОБА_1 , про що скласти відповідний акт.

Ухвалою суду від 18.12.2019 р. позовну заяву залишено без руху для усунення наступних недоліків для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.175, ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним рішення правління автокооперативу «Знамя» про виключення ОСОБА_1 з членів автокооперативу, однак до позовної заяви в порушення ч.6 ст.177 ЦПК України не додано ні копії спірного рішення, ні клопотання про його витребування, оформленого у відповідності вимог ст. 182, 183 ЦПК України. Сформульоване по тексту позовної заяви клопотання позивача про витребування доказів не містить конкретного переліку документів, щодо витребування яких ставить питання позивач, та не містить посилання на докази щодо виникнення труднощів у позивача щодо самостійного отримання вказаних доказів. При цьому суд не вправі перебирати на себе функцію збирання доказів на користь будь-якої сторони у спосіб, не визначений законом, в іншому випадку буде порушений принцип рівності сторін та змагальності.

Згідно з ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення, 3) постанови;4) судові накази.

Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала від 18.12.2019 року направлена судом поштою за вказаною позивачем у позовній заяві адресою, однак повернута з відміткою у поштовому повідомленні 28.12.2019р. про відсутність адресата.

Таким чином, позивачу вручено ухвалу від 18.12.2019р. у розумінні ч.6 ст.272 ЦПК України 28.12.2019р. та у установлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви не усунуті.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.Ще у справі Trukhv. Ukraine (50966/99, 14 жовтня 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов`язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

До того ж, як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що як суд, так і особа, яка подала апеляційну скаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви, оформленої з порушенням процесуального закону, суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків.

Проте законодавець не покладає на суд обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху в разі повернення листа з такою ухвалою у зв`язку з відсутністю адресата. Аналогічна позиція викладена 1 листопада 2017 року у постанові Верховного Суду України у справі № 569/16079/14-ц.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до автокооперативу «Знамя» про визнання недійсним та скасування рішення правління гаражного автокооперативу «Знамя» та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Одночасно роз`яснюється, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду з позовною заявою, оформленою у відповідності до вимог ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.М. МАРЦІШЕВСЬКА

Дата виготовлення тексту ухвали 17 січня 2020 року.