Провадження № 4-с/754/158/20
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю скаржниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Федорченко Роман Анатолійович, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», на постанову державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 29.09.2020 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Федорченком Р.А. було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 52478141. Відповідно до резолютивної частини постанови було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать їй.

Заявник не погоджується з вказаною постановою, оскільки на її підставі було заблоковано її зарплатний рахунок, що призвело до порушення її конституційних прав.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить визнати вищевказану постанову протиправною та зобов`язати відділ виконавчої служби скасувати цю постанову в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять на її картковий рахунок як заробітна плата.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

20.10.2020 року до суду надійшов лист державного виконавця Федорченка Р.А. разом з копією матеріалів виконавчого провадження. У даному листі державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. При цьому державний виконавець зазначає про те, що оскаржувана постанова винесена ним з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, державний виконавець зауважив на те, що згідно відповіді УПФУ даних про те, що заявник працює, не знайдено. 23.09.2020 року заявник під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження повідомила про те, що їй заблоковано рахунок, який за її словами, призначений для виплати заробітної плати. Він повідомив заявника про те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про її офіційне працевлаштування та немає документів, що підтверджують, що її рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Також, заявника було повідомлено про те, що для зняття арешту з рахунку, призначеного для виплати заробітної плати, відповідно до п.1 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» їй необхідно надати до відділу обґрунтовану заяву про зняття арешту з рахунку та в додатках докучити документальне підтвердження, що її рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Також, заявником не було виконано свої обов`язки та не надано декларації про доходи, чим позбавлено державного виконавця можливості отримати актуальну інформацію про доходи та майно боржника, в тому числі і про рахунки, які мають спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила про її задоволення.

Суб`єкт оскарження - державний виконавець Федорченко Р.А. в судове засідання не з`явився, в своєму листі просить розглянути справу у відсутність представника відділу виконавчої служби.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність державного виконавця на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та копію матеріалів виконавчого провадження, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, у провадженні державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Федорченка Р.А. перебуває виконавче провадження № 52478141 з примусового виконання виконавчого листа № 755/17102/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ФідоБанк» заборгованості за кредитним договором з фізичною особою № 014/0398/1/21986 від 22.08.2008 року в сумі 102 191 долар США 54 центи, що станом на 30.07.2015 року еквівалентно по курсу НБУ 2 255 730,88 грн. по кредиту і процентам та 3654,00 грн. судового збору.

20.09.2020 року в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Федорченком Р.А. було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать заявнику.

Заявник просить задовольнити її вимоги, посилаючись на порушення державним виконавцем ЗУ «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про накладення арештів на кошти, оскільки внаслідок цього накладено арешт на її зарплатний рахунок, чим порушено її конституційні права.

Суд вважає, що дані твердження заявника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 8 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частинами 1, 2, 3 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст.69 ЗУ «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Заявником не додано жодного доказу про те, що оскаржуваною постановою накладено арешт на її зарплатний рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», відтак, зазначені посилання судом не враховуються. Крім того, заявник не була позбавлена можливості під час розгляду справи звернутись до державного виконавця з відповідною заявою для вирішення цього питання в порядку ЗУ «Про виконавче провадження» з наданням виконавцю відповідних документів. Проте, заявник наявним правом не скористалась. На даний час заявник цього права не позбавлена, а тому може звернутись з відповідною заявою до державного виконавця у встановленому порядку. Слід також зауважити на те, що заявником до скарги взагалі не надано жодного документу, в тому числі і про те, що вона працевлаштована та отримує заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що заявником не доведено факту незаконності дій державного виконавця при накладенні арешту на кошти боржника, оскільки зазначені дії вчинені у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, вказані посилання заявника підстав для задоволення скарги не дають.

Інших вимог чи інших підстав скарги заявником не заявлено.

Враховуючи наведене, враховуючи обґрунтування вимог скарги, суд вважає, що заявником не доведено її вимоги, а тому відмовляє в задоволенні скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , головний суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Федорченко Роман Анатолійович, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», на постанову державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2020 року.

Суддя: