Справа №266/6271/20
Провадження№ 2/266/1124/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., ознайомившись із позовною заявою Маріупольського міського центру зайнятості, який розташовано за адресою: 87539, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 84-Б, до ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Маріуполя надійшла та зареєстрована позовна заява Маріупольського міського центру зайнятості, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченої допомоги по безробіттю.

У поданій позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Суддя дослідивши позовну заяву та додані до неї документи дійшов висновку про таке.

Відповідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Відповідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особо складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Частинами першою та другою даної статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У даному випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги, передбачений підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам ценру зайнятості не надано пільг щодо сплати судового збору.

Маріупольський міський центр зайнятості є державною установою.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка звертається до суду, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви щодо сплати судового збору за подання цивільного позову та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Проаналізувавши викладе та зміст клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Відсутність у позивача коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Такого ж висновку притримався ВС у справі №826/9136/17 Ухвалою від 22.05.2020р.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме подання документу, що підтверджує сплату неоплаченої суми судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

На підставі викладеного і керуючись 136,175,177,185 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Маріупольському міському центру зайнятості, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву Маріупольського міського центру зайнятості, до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шишилін О. Г.