Справа № 143/110/20
30.11.2020 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря судових засідань Мельніченко Т.Б.,
представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,
представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвоката Маліцького М.В.,
відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,
представника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом адвоката Молявчика О.В.,
представника третьої особи за первісним позовом Сірука О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребищі справу за первісним позовом фермерського господарства "Руслан-М" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ПК» «Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди та зустрічним позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Молявчик Олексій Валерійович, до Фермерського господарства "Руслан-М" про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна, -
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за первісним позовом Фермерського господарства «Руслан-М» (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Продовольча компанія «Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Молявчик Олексій Валерійович до Фермерського господарства «Руслан-М» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна.
Обставини справи.
Заявлені позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовуються тим, що для створення фермерського господарства на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 05.01.2005 було укладено Договір оренди земельної ділянки між Погребищенською РДА та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1 Договору орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства. Згідно п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 24,4238 га (землі запасу), у тому числі ріллі 24,4238 га. Відповідно до п.8 Договору Договір укладено на 49 років.
В подальшому, відповідно до розпорядження Погребищенської РДА Вінницької області №38 від 15.01.2008, вказану земельну ділянку було поділено шляхом паювання між всіма членами фермерського господарства. В результаті чого відповідач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №689885 від 17.02.2009, площею 3.0368 га, цільове призначення «для ведення фермерського господарства». Фермерське господарство «Руслан-М» добросовісно користувалося спірною земельної ділянкою, використовувало її виключно за її цільовим призначенням, сплачувало всі необхідні податки та збори.
Відповідач, вважаючи, що вона є повноцінним власником отриманої нею в результаті розпаювання земельної ділянки, не повідомивши та не припинивши членство у фермерському господарстві позивача, уклала договір оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля».
Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду, а відтак він просить суд:
- судові витрати стягнути з відповідача.
Підтвердженням права власності позивачки на земельну ділянку є державний акт серії ЯЕ № 689885, виготовлений 17.02.2009.
На період розпаювання земель та передачу їх у власність, в тому числі земельної ділянки позивачки, ці землі перебували в користуванні ОСОБА_1 , згідно договору оренди землі від 05.01.2005.
Відповідач знаючи про наявність власника земельної ділянки (паю) використовував її земельну ділянку у своїй виробничій діяльності. Підставою виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є юридичний факт, а саме зміна власника земельної ділянки. Позивач отримавши у власність земельну ділянку, автоматично отримала право на отримання плати за користування землею та відшкодування завданих у зв`язку з цим збитків.
Відповідач ігнорував звернення позивачки про відшкодування завданих збитків, а також не надав інформацію про використання ним земельної ділянки. Така позиція відповідача розцінюється позивачкою як визнання незаконності використання ним земельної ділянки позивачки.
Як встановлено з інформації Управління Держгеокадастру у Погребищенському районі нормативно грошова оцінка земельної ділянки позивачки складає 119 976 грн. 62 коп. На думку позивачки розмір відшкодування завданих збитків становить не менше 5% від вартості земельного паю за кожен рік, тобто по 5 998 грн. 83 коп. за рік.
З огляду за вказане розрахунок доходів отриманих від безпідставно набутого майна складає :
5 998, 83 х 5 = 29 994,15 грн., що становить ціну позову.
Позивач маючи у власності земельну ділянку (пай) повернула її собі в жовтні 2018 року з незаконного володіння відповідача та уклала договір оренди із іншим сільгоспвиробником.
Вказані обставини спонукали звернутися відповідачку за первісним позовом до суду із зустрічним позовом, а відтак вона просить суд:
- стягнути з Фермерського господарства «Руслан-М» с. Морозівка Погребищенського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 доходи від безпідставно набутого майна в розмірі 29 994 грн. 15 коп.;
- стягнути з Фермерського господарства «Руслан-М» с. Морозівка Погребищенського району Вінницької області судові витрати, що понесла ОСОБА_2 .
Інформація про рух справи.
03.02.2020 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 27.02.2020 (а.с.26).
27.02.2020 від представника відповідача по первісному позову адвоката Молявчика О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить суд відмовити у задоволенні первісного позову (а.с.44-45).
27.02.2020 від представника відповідача по первісному позову адвоката Молявчика О.В. надійшла зустрічна позовна заява (а.с.54-55).
12.03.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ПК» «Зоря Поділля» до суду надійшли письмові пояснення щодо позову, однак всупереч ч.3 ст. 181, ч. 5 ст. 178 ЦПК України до пояснень не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до них доказів іншим учасникам справи (а.с. 35-37).
18.03.2020 від директора ТОВ «ПК» «Зоря Поділля» А.В. Шелестюка на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з введенням на території України карантину (а.с.38).
04.06.2020 судом постановлено ухвалу про прийняття зустрічної позовної заяви (а.с.65-66).
19.06.2020 від представника позивача за первісним позовом адвоката Маліцького М.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити позивачу за зустрічним позовом в повному обсязі (а.с.68-69).
22.10.2020 від директора ТОВ «ПК» «Зоря Поділля», ОСОБА_5 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з хворобою представника третьої особи ОСОБА_6 , доказів хвороби ні в цьому ні в наступних судових засіданнях суду надано не було, доказів повноважень ОСОБА_5 сторонам та суду надано не було (а.с.81).
22.10.2020 судом постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи письмових доказів, закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду (а.с.84-85).
27.11.2020 в ході судового засідання від представника третьої особи адвоката О.В. Сірука надійшла письмова заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, доказів направлення сторонам копії заяви та доданих до неї документів суду надано не було (а.с.99).
В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник- адвокат Маліцький М.В. позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити у повному обсязі.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_7 та її представник адвокат Молявчик О.В. заперечили проти задоволення первісного позову, просили суд задовольнити зустрічні позовні вимоги.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору адвокат Сірук О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісних позовних вимог, щодо зустрічних позовних вимог поклався на розсуд суду.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 06.03.2006 затверджено Статут фермерського господарства «Руслан-М», відповідно до п.1.3 засновником господарства є ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1.4 Статуту визначено, що господарство «Руслан-М» є підприємством, що об`єднує виробничу діяльність родини ОСОБА_1 , до якої входять члени сім`ї та племінниця (дівоче прізвище) ОСОБА_8 , - вказано її свідоцтво про народження, які об`єдналися роботи в цьому господарстві та є його членами. Членами господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою).
Відповідно до п. 4.1 Статуту майно осіб-членів фермерського господарства належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними.
Відповідно до п. 5.1. Статуту володіння, користування і розпорядження майном здійснюється засновником та членами господарства за взаємною домовленістю. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві (а.с.7-10).
Розпорядженням Погребищенської РДА від 15.01.2008 за №38 передано у власність земельні ділянки громадянам членам фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) із земель фермерського господарства «Руслан-М» на території Морозівської сільської ради та видано державні акти на право власності на земельні ділянки згідно додатку. Відповідно до переліку громадян, яким надано земельну ділянку (пай №6, розміром 3, 0368 га) значиться відповідач - ОСОБА_8 (а.с.13).
На підставі вказаного розпорядження 17.02.2009 відповідачу по первісному позову, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№689885, відповідно до якого ОСОБА_8 отримала у власність земельну ділянку, загальною площею 3,0368 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства (а.с.14).
12.10.2018 між відповідачем по первісному позову та третьою особою укладено договір оренди землі, відповідно до якого в оренду, строком на 7 років, передається земельна ділянка площею 3,0368 га, яка належить ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності серії ЯЕ№689885 від 17.02.2009.
Згідно п.1.1. договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Морозівської сільської ради.
Відповідно до п.8.1. Орендодавець гарантує, що має право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що права жодним чином не обмежені, що на день підписання цього Договору земельна ділянка, в тому числі право оренди на земельну ділянку, нікому іншому не продана, не відчужена будь-яким іншим чином, в спорі, заставі (іпотеці), під арештом не перебуває, не передана в оренду чи безоплатне користування (цілком або частинами) вільна від будь-яких прав та претензій третіх осіб, які перешкоджають укладенню цього Договору та наступному використанню земельної ділянки Орендарем (а.с.15-17).
Відповідно до відповіді, наданої Козятинським управлінням ГУ ДПС у Вінницькій області ФГ «Руслан-М» використовує та сплачує за земельну ділянку, площею 24.2939 га єдиний податок з 2011 по 2020 роки(а.с.78).
До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні норми законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У цій справі спір стосується визнання недійсним укладеного відповідачкою за первісним позовом з третьою особою оскарженого договору, предметом якого є земельна ділянка, що згідно з доводами позовної заяви перебувала у користуванні позивача.
Відповідно до ч.1. ст.1 Закону України «Про фермерські господарства», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
Майно фермерського господарства належить йому на праві власності. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом (частини перша, третя та п`ята статті 20 Закону № 973-IV).
Землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (частини перша та друга статті 12 Закону № 973-IV).
Отже, у фермерського господарства право володіння та користування земельною ділянкою, що належить його члену на праві приватної власності, виникає в силу прямої вказівки закону. Іншими словами, фермерське господарство має право володіння та користування такими земельними ділянками під час членства особи у цьому господарстві. Зазначене не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому у пункті 89 постанови від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, згідно з яким факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема (тобто, не виключно), державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).
Вказану позиції висловлено в Постанові ВП ВС №908/2606/18.
Безпосередньо допитана в судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 , повідомила, що вона дійсно являється членом ФГ «Руслан-М». На момент прийняття її до членів фермерського господарства їй було 14 років. Вона визнала та добре усвідомлювала, що отримала земельну ділянку (пай), яка є предметом спору, саме як член фермерського господарства, з відповідними заявами про припинення членства та виділ відповідної частки майна фермерського господарства на адресу господарства не зверталась, а її рішення про передачу права користування іншій особі, зумовлено тим, що за весь період перебування земельної ділянки у користування господарства, вона жодних прибутків від її користування не отримала.
Таким чином, заслухавши пояснення сторін, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі, оскільки факт того, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_2 є членом фермерського господарства «Руслан-М» та з жодними заявами на адресу господарства не зверталась знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а відтак позивачем земельна ділянка, що належить відповідачці на праві власності, використовується правомірно, оскільки права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.
Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову з тих підстав, що позивачка за зустрічною позовною заявою є членом фермерського господарства «Руслан-М», а земельна ділянка, що належить їй на праві власності, входить до складу земель вказаного господарства відповідно до Договору оренди землі від 05.01.2005. Фермерське господарство правомірно використовує земельну ділянку, сплачує податок на неї, а відтак вимога позивачки за зустрічним позовом про стягнення з фермерського господарства «Руслан-М» доходів від безпідставно набутого майна у розмірі 29 994 грн. 15 коп. задоволенню не підлягає.
Оскільки первісний позов задоволено повністю, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачки за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 2 102 грн. по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Первісний позов фермерського господарства "Руслан-М" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «ПК» «Зоря Поділля» про визнання недійсним договору оренди задовольнити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Молявчик Олексій Валерійович, до Фермерського господарства "Руслан-М" про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 09.12.2020.
Суддя