Провадження № 6/235/21/20
Справа № 235/1324/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся з заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 28.05.2019 року було зобов`язано Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» забезпечити його вугіллям у розмірі 5,9 тонн за 2017 рік та 5,9 тонн за 2018 рік, загалом 11,8 тонн вугілля.

Заявник вказує, що на даний час виникла потреба у зміні способу і порядку виконання рішення. Державним виконавцем Сокор О.В. на даний час не виконано рішення та закрито виконавче провадження у зв`язку із невиконанням боржником без поважних причин рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника. Заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду від 28 травня 2019 року, постановивши ухвалу про стягнення з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» вугілля для побутових потреб у кількості 11,8 тонн.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду по суті та призначено судове засідання, про що повідомлені учасники справи сторони виконавчого провадження ДП «ВК «Краснолиманська» та заступник начальник Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, заяву просив розглянути без його участі.

Заступник начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О.В. до судового засідання не з`явилась, начальником відділу подана заява про розгляд справи без її участі, справу просить розглянути на розсуд суду.

Представник ДП «ВК «Краснолиманська» до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника підприємства, вимоги заяви не визнала, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначені в заяві вимоги про «стягнення» не стосуються «зобов`язання», тому просить відмовити в задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 28 травня 2019 року зобов`язано Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» забезпечити ОСОБА_1 безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тонн за 2017 рік та у розмірі 5,9 тонн за 2018 рік.

У листі заступника начальника Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О.В. зазначено, що 12.09.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» та надіслано сторонам виконавчого провадження. Дане рішення суду є рішенням за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися віл їх вчинення, а саме рішення немайнового характеру, тому його виконання здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем двічі виносилися постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду. Виконавче провадження завершено відповідно до п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 63 Закону України «про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У пункті 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, спосіб виконання судового рішення не може змінюватись без наявності законних на це підстав.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії».

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

З наведеного вбачається, що стягувач скористався одним із способів захисту, тобто просив суд зобов`язати відповідача надати безкоштовно вугілля, а стягнення з боржника цього вугілля, є самостійним способом захисту.

Таким чином, в разі задоволення заяви про зміну способу виконання рішення фактично буде змінено рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, а також те, що боржник ДП «ВК «Краснолиманська» не позбавлене можливості виконати належним чином рішення суду, суд відмовляє у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст.ст.354, 355 ЦПК України та, відповідно п.п.15.5п.15ч.1Перехідних положень ЦПК України,-до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя