Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1133/18 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №275/1133/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області, ухвалене 29 липня 2019 року суддею Данилюк О.С. у смт. Брусилові, повний текст рішення складено 29 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, у якому з урахуванням заяви від 08.01.2019 (а.с. 52-53), просили: скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0455 та :01:002:0456 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначили, що вони є співвласниками 2/3 частин жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В проваджені суду перебуває також справа №275/529/17 про визначення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою за їх позовом до інших співвласників 1/3 частини будинку - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте, вирішити спір та провести судову земельно-технічну експертизу у зазначеній справі не представляється можливим через те, що в Публічній кадастровій карті України наявні відомості про реєстрацію меж суміжних земельних ділянок - за кадастровими номерами :01:002:0455 та :01:002:0456. Раніше, на частину земельної ділянки було виготовлено технічну документацію та визначено кадастрові номери земельних ділянок :01:002:0455 та :01:002:0456, які внесено до державного кадастру. Проте, рішення органу місцевого самоврядування від 23.04.2014, згідно яких на їх замовлення виготовлялась технічна документація, були скасовані органом місцевого самоврядування 09.09.2016 за їх заявами. Для вирішення питання про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровими номерами :01:002:0455 та :01:002:0456, яка перешкоджає визначенню порядку користування земельною ділянкою, вони звернулись із відповідною заявою до Брусилівського відділу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, проте така заява залишена без задоволення. Вважають, що оскільки технічна документація із землеустрою на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0455 та :01:002:0456 органами місцевого самоврядування не була затверджена, то не було підстав для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. При цьому згідно ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Тому, просили скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0455 та :01:002:0456.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просять скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про задоволення їх позовних вимог.

Крім доводів викладених у позовній заяві вказали, що оскільки речове право на земельні ділянки не було зареєстровано протягом року з їх вини, то у суду були усі підстави для задоволення позову відповідно до положень п.2 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

У відзиві представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність та відсутність у діях відповідача будь-яких порушень прав позивачів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача ОСОБА_6 - не визнала.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.1996 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.05.2017 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (як спадкоємиця померлої ОСОБА_7 ) є співвласниками 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-10).

Рішеннями Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 601 та 602 від 23.04.2014 надані дозволи ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1530 га, з яких 0,0830 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0700 га для ведення особистого селянського господарства.

На замовлення цих осіб на підставі вказаних рішень органу місцевого самоврядування у червні 2014 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1666 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 54 - 57) та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0820 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58 -62).

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на підставі виготовленої на замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_7 технічної документації відділом Держземагенства у Брусилівському районі 06.06.2014 здійснено державну реєстрацію вказаних земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери :01:002:0455 та :01:002:0456 (а.с. 55, 58).

Рішеннями Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області №216 та №215 від 09.09.2016 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були скасовані вищевказані рішення цього ж органу місцевого самоврядування № 601 та 602 від 23.04.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (а.с. 12, 13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємець ОСОБА_7 , звертались до відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою про скасування кадастрових номерів спірних земельних ділянок у зв`язку зі скасуванням сільською радою дозволів на виготовлення технічної документації на вказані земельні ділянки (а.с.18). Втім, зазначена заява залишена без задоволення (а.с. 90).

Ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що позивачами не оскаржується бездіяльність відповідача, а ставиться питання про скасування державної реєстрації земельних ділянок, що є виключною компетенцією державного кадастрового реєстратора.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Закон України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон) є спеціальним законом, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

За змістом ч. 10 ст. 24 Закону (у редакції на час звернення до суду) державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

За змістом ч. 2 ст. 39 цього Закону (у редакції на час звернення до суду) дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що Закон не містить такої підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки як рішення суду, а скасування державної реєстрації земельної ділянки є виключною компетенцією Державного кадастрового реєстратора, до якого позивачі не звертались, доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин положень абз. 2 ч. 10 ст. 24 Закону без оскарження дій Державного кадастрового реєстратора є безпідставними.

Крім того, як правильно зазначив суд, позивачами не доведено порушення їх прав, визначеним ними відповідачем у справі - Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 16 січня 2020 року.