Провадження № 2/643/3790/20
04.12.2020 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні зазначеною квартирою, шляхом зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Голик С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 434, він є власником квартири АДРЕСА_1 . На прохання знайомого ОСОБА_2 , він у червні 2017 року надав останньому згоду на реєстрацію місця його мешкання у належній йому квартирі, оскільки відповідачу з метою працевлаштування необхідно мати реєстрацію в м. Харкові. За усною домовленістю між ними, відповідач обіцяв самостійно знятися з реєстрації у спірній квартирі впродовж одного року. Відповідач даної обіцянки не виконав, на зв`язок не виходить, місце його фактичного перебування йому не відоме. Фактично відповідач в спірній квартирі ніколи не мешкав, його особистих речей там не має. Факт реєстрації відповідача призвів до утворення заборгованості по сплаті комунальних послуг. Вважає, що факт реєстрації відповідача у належному йому житлі на теперішній час є реальною перешкодою для нього в користуванні та розпорядженні його майном.
Ухвалою суду від 10.08.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 30.09.2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок.
Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Голик С.В. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 належить на праві власності однокімнатна квартира АДРЕСА_2 /а.с. 5-7/.
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 06.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.16/
Відповідно до копії паспорта, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 07.06.2017року.
Оплату житлово-комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_2 сплачує ОСОБА_1 , що підтверджується копіями квитанцій /а.с.10-13/.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки будучі зареєстрованим жиле приміщення, в квартирі не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_4 / до ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.12.2020року.
Суддя: Т.М.Довготько