У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шпуганич Василя Петровича про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, про визнання незаконним рішенням про перехід права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, перебуває на розгляді цивільна справи за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, про визнання незаконним рішенням про перехід права власності на нерухоме майно.

Від представника позивача адвоката Шпуганича В.П. через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою просить суд накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухоме майно: квартиру в АДРЕСА_1 реєстраційний номер нерухомого майна 101.

В обґрунтування заяви посилається на те, що між сторонами існує спір щодо переходу права власності на квартиру на підставі іпотечного договору. З позовом позивачка звернулася у вересні 2019 року, справа розглядається судом тривалий час, в т.ч. через карантинні обмеження що не гарантує позивачу своєчасний судовий захист протягом розумного часу, а тому з метою збереження існуючих прав учасників справи необхідним є вжиття заходів по забезпеченню позову у справі. Вказує, що у разі невжиття адекватних заходів до забезпечення позову при розгляді справи про визнання права недійсними дії про перехід права власності позивачка та члени її сім`ї залишаться без житла.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення. При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у виді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З контекстного аналізу зазначених норм закону вбачається, що значення вказаних заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Положенням ч. 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено судом, предметом позову є скасування реєстрації речового права, права власності на нерухоме майно, квартиру, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 , за публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Приватбанк» на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2007 року та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо скасування реєстрації речового права, права власності на нерухоме майно, квартиру, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 , та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру, об`єкт житлової нерухомості в АДРЕСА_1 , є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене та, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, співрозмірності заходів, який позивачі просять вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до переконання, що між сторонами наявний спір щодо майна, а тому вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Відтак, суд вважає, що заява про забезпечення позову в даній справі є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Як передбачено положеннями частини 8 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150,153,157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб, нерухомого майна, а саме: квартири, що розташована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідач : акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження за адресою : 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Третя особа: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, місцезнаходження за адресою : 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, 43

Копії ухвали для виконання направити до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ужгородської міської ради, а також для відома учасникам процесу.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.