Справа № 310/5678/20
07 грудня 2020 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Троценко Т. А.
при секретарі: Корнієнко М. Е.
за участі позивача: ОСОБА_1
третьої особи: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де вказала, що на підставі договору купівлі продажу від 31. 07. 1981 року вона є власницею 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
В будинку значиться прописаною крім неї та її доньки ОСОБА_5 , ще одна донька ОСОБА_3 , яка фактично не проживає з 2012 року, своїх речей в будинку не тримає, за місцем реєстрації не з`являється, грошових коштів на утримання будинку не надає, місце її теперішнього помешкання не відомо.
Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку.
В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що донька ОСОБА_6 мешкала в будинку разом з нею, а у 2012 році вийшла заміж, забрала усі свої речі і поїхала жити до чоловіка в Крим, але після того на зв`язок не виходить, додому не повертається. Вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки не може оформити субсидію на комунальні послуги.
Відповідачка вдруге до суду не явилася, про дату слухання справи сповіщена на сайті Бердянського міськрайонного суду, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала, і суд у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні віддала вирішення питання на розсуд суду, пояснила, що вона як співвласниця будинку, останній раз бачила ОСОБА_7 у 2015 році, може, пізніше та і приїздила до матері, але вона її більше не бачила.
Свідок ОСОБА_8 ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_1 це її бабуся, а ОСОБА_3 , - її тітка. ОСОБА_7 вона не бачила вже близько 8 років після того, як та виїхала на постійне місце проживання в Крим до свого чоловіка, більше в м. Бердянськ не приїздила, матері не телефонує.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_1 це її кума, вона її часто навідує і знає, що 8 років тому ОСОБА_6 знайшла собі чоловіка та поїхала жити до нього в Крим, в Бердянську проживає її донька та онука, але ОСОБА_11 не приїжджає навіть до них, спілкуватись ні з ким не хоче.
Вислухавши позивача, 3-тю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Як вбачається з копії договору купівлі продажу від 31. 07. 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С. Г., реєстр № 6143, номер реєстраційного напису БТІ - 2678, витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб № 7962 від 03. 08. 2020 року, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, та довідки вуличного комітету № 24 від 21. 07. 2020 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована донька власника житлового будинку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не проживає.
Позивачка зазначила, що в будинку разом з нею та її донькою зареєстрована ще одна донька ОСОБА_12 , яка більше року не мешкає в ньому, але з реєстрації не знялася.
За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Позивачка стверджує, що у них з відповідачкою відсутня будь яка домовленість щодо строків не проживання останньої у будинку.
Відсутність ОСОБА_3 з 2012 року в частині будинку, що належить позивачу, у зв`язку з виїздом на інше постійне місце проживання підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
Суд пересвідчився, що з 2012 року відповідачка не вчиняла будь яких дій, які б свідчили про її турботу про будинок, вона не сплачувала комунальні послуги, не здійснювала догляд за станом будинку, відтак, суд робить висновок про відсутність її інтересу до вказано житла.
За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в частині будинку, що належить ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 223, 258 - 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3 .
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Повний текст рішення виготовлено 11. 12. 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко