Справа №2-1365/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_1 про зупинення стягнення за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бурмич Д.О. та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла указана скарга на рішення та дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Бурмич Д.О. та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення стягнення за виконавчими документами, зазначивши, що з метою недопущення подальшого подвійного стягнення просить зупинити стягнення на час розгляду скарги на підставі виконавчого листа від № 2-1365/12 від 10.08.2012 року, виданого Богунський районний суд міста Житомира, за яким відкрите виконавче провадження № 33891537, що перебуває на виконанні Богунського ВДВС міста Житомира ГУ ТУЮ у Житомирській області та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 3683, виданного 15.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., за яким відкрите виконавче провадження № 58491668, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Ковальського М.Р. Вимоги клопотання мотивовані тим, що на теперішній час продовжується стягнення за двома виконавчими документами, що є порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_2 . Клопотання заявлене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, представник стягувача ТОВ «Вердикт капітал» заперечував проти задоволення клопотання, державний виконавець у вирішенні клопотання поклалася на розсуду суду.

Заслухавши учасників справи та їхніх представників, оглянувши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 07.06.2012 року в цивільній справі № 2-1365/2012 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, позов задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 145959,41 гривень, яка складається із: заборгованості за основним боргом 15986,61 доларів США, що еквівалентно 127502,01 гривень, заборгованості по нарахованих відсотках 1687,30 доларів США, що еквівалентно 13457,40 гривень, та заборгованості по пені у розмірі 5000,00 гривень, а також стягнуто судові витрати. На виконання рішення було видано виконавчий лист.

Оскільки рішення суду набрало законної сили, тому воно підлягає обов`язковому виконанню на території України в розумінні положень ст. 18 ЦПК України.

Приписами Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» визначено засоби та порядок захисту прав учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби в судовому порядку.

Втім статтями 447453 ЦПК України не передбачено вжиття заходів забезпечення скарги на рішення, дії або бездіяльність виконавця.

Положення статей 149-153 ЦПК України, що регламентують забезпечення позову у справах позовного провадження, не підлягають застосовуванню при розгляді скарги у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Саме такий правовий висновок міститься у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6, згідно з яким при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Як зазначено у п. 15 наведеної вище постанови, разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. п. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону на день прийняття Постанови Пленуму).

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено ряд підстав для зупинення виконавчих дій, зокрема передбачених статтями 34, 35, згідно яких повноваження щодо зупинення виконавчих дій віднесено виконавцю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстави зупинення стягнення на підставі виконавчого листа визначено п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно чого позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може бути застосоване судом як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У поданій до суду скарзі ОСОБА_2 на неправомірні дії та рішення виконавців виконавчі документи заявником не оскаржується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначена недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання про зупинення стягнення на час розгляду скарги на дії та рішення державного виконавця не підлягає задоволенню.

Оскільки клопотання представником заявника заявлене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не в порядку заяви про забезпечення позову, а отже постановлена ухвала не відноситься до визначеного ч. 1 ст. 353 ЦПК України переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-1365/12 від 10.08.2012 року, виданого Богунським районим судом міста Житомира, та виконавчого напису № 3683, виданого 15.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова