КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2449/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

15 січня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2019 відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Матеріали справи разом із апеляційною скаргою надійшли до суду апеляційної інстанції 18.11.2019 ( а.с. 50).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2019 апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2019 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої апеляційної скарги не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 354, 357 ЦПК України, а саме: не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також не надано конверту чи його копії з штрих кодовим ідентифікатором для відстеження дати отримання оскаржуваної ухвали; не зазначено в апеляційній скарзі реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України; не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі (а.с. 52-55).

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 22.11.2019 року направлялась апелянту на адресу, вказану останнім в апеляційній скарзі. Разом з тим, конверт з ухвалою від 22.11.2019 року повернулися до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали від 22.11.2019 представником апелянта було отримало 06.12.2019 та 18.12.2019 року, про що свідчать відповідні відмітки на зворотних повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 60, 63).

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах м.Києва, станом 15.01.2020 року апелянт не усунув вищенаведених в ухвалі недоліків.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 22.11.2019 у строки, встановлені судом, від апелянта також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що апелянт не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд приходить до висновку, що у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 22.11.2019.

Також, слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що без усунення вказаних недоліків суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та виходячи з вимог ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з для її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук