ПОСТАНОВА
Іменем України

10 грудня 2020 року м. Кропивницький

справа № 404/7987/19

провадження № 22-ц/4809/1147/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Мохонько В.В. від 29 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання та додаткових витрат, -

встановив:
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.09.2010 року з ОСОБА_1 на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18.07.2019 року її син був зарахований на денну форму навчання до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» терміном навчання 3 роки 11 місяців. Із 03.09.2019 року ОСОБА_3 тимчасово проживає за місцем проходження навчання АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, вона самостійно несе витрати по оплаті гуртожитку, проїзду, харчування та забезпечення сина підручниками. Відповідач участі у зазначених витратах не приймає та з цього приводу з нею не спілкується.
Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту досягнення ним 18 років та до закінчення ним навчання у вищому навчальну закладі за денною формою навчання, але не більше ніж 23-річного віку, а також Ѕ частину витрат на оплату за проживання сина у гуртожитку в сумі 1459 грн.
Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення позовних витрат, зокрема в частині стягнення Ѕ частини додаткових витрат, які складаються з витрат на лікування сина, витрати по оплаті гуртожитку, придбання форменого одягу та посиленого харчування та становлять 6635 грн.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання в розмірі ј частки всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 30.11.2019 року та продовжуючи до 01.08.2023 року, за умови продовження навчання. В решті вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилався на те, що син ОСОБА_4 не проживає з позивачкою, тому вона не вправі ставити питання про стягнення аліментів на свою користь. Крім того, позивач не вправі звертатись з даним позовом до суду з тих підстав, що син ОСОБА_4 на момент такого звернення ще не досяг повноліття, яке настало ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки за умовами ст.199 СК України, обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання поширюється лише щодо повнолітніх дочки чи сина.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 3-4/.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про призначення аліментів задоволено повністю. Призначено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2010 року до 30.11.2019 року /а.с. 7/.
Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради та ОСОБА_5 про скасування заборгованості по аліментам, зменшення розміру аліментів задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 21248,48 грн. Змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшено з 1/4 частки на 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 640 грн. судового збору.
Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради та ОСОБА_5 про скасування заборгованості по аліментам, зменшення розміру аліментів, відмовлено. Як свідчать матеріали справи, інші особи, крім сина ОСОБА_4 , які б перебували на утриманні у позивача, відсутні. Він працездатний, має постійне місце роботи, проходить військову службу, отримує заробітну плату за місцем роботи, яке зберігається за ним на час проходження служби та грошове утримання у військовій частині. З часу ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання сина, змінився його сімейний стан. Разом з тим, як підтверджується довідками про нарахування заробітної плати і грошового забезпечення, значно покращився його матеріальний стан, починаючи з квітня 2016 року /а.с. 55-58/.
Як вбачається із довідки №25/10/2213-839 від 25 жовтня 2019 року виданої начальником Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Інститут спеціального зв`язку та захисту інформації ОСОБА_6 , ОСОБА_3 є студентом 1 курсу Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації з 01.09.2019 року згідно наказу про зарахування від 18.07.2019 року №2116-с (IV рівень акредитації, денна форма навчання, термін навчання 3 роки 11 місяців) /а.с. 11/.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Отже, встановивши те, що повнолітній син відповідача ОСОБА_3 продовжує навчання у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 , який є працездатною особою та має можливість надавати таку допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Той факт, що син ОСОБА_4 на період навчання тимчасово проживає окремо від матері, не має значення для визначення правосуб`єктності позивача, оскільки в даному випадку має значення факт матеріального утримання позивачкою сина ОСОБА_4 . Відповідач даного факту не спростував.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у справі, оскільки на час звернення ОСОБА_2 їх син був ще неповнолітнім, з тих підстав, що на час вирішення справи і постановлення судового рішення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вже виповнилося 18 років. Судом дану обставину було враховано, визначивши початок періоду стягнення аліментів саме з 30.11.2019 року, що не призвело до порушення прав відповідача.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав право стягувати з нього судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави, оскільки він є учасником бойових дій та звільнений від його сплати, з огляду на таке.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 (провадження № 14- 730цс19).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення аліментів на період навчання та додаткових витрат, вказаний спір не відноситься до категорій справ, пов`язаних з порушенням прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій, а відтак останній не звільняється від сплати судового збору.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М. Дьомич