Провадження № 2/325/168/2020
Справа № 326/394/16-ц

УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2020 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Цуканової Л.В.,

під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2020 року дана справа прийнята до провадження судді Апалькової О.М. в порядку передання з Приморського районного суду Запорізької області на підставі статті 31 ЦПК України.

Ухвалою судді Діденка Є.В. від 02.09.2020 року справа прийнята до провадження на підставі повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді Апалькової О.М., призначено підготовче засідання на 18.09.2020 року.

Ухвалою суду від 18.09.2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 21.10.2020 року.

В судове засідання 21.10.2020 року (дата узгоджувалась з учасниками справи в підготовчому засіданні) позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , і його представники - адвокати Корнієнко М.О. та ОСОБА_3 не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розписками з особистими підписами.

20.10.2020 року електронною поштою надійшла заява від представника ОСОБА_4 про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що він буде знаходитись в м. Бердянськ та приймати особисту участь під час нотаріального посвідчення правочину.

21.10.2020 року до суду електронною поштою надійшла заява від представника ОСОБА_3 , у якій він просив відкласти судове засідання через неможливість прибути в судове засідання.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено відкласти розгляд справи на 05.11.2020 року, враховуючи першу неявку позивача за зустрічним позовом і його представників, але визнано причини неявки неповажними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження неможливості прибути в судове засідання, не надано.

Судове засідання 05.11.2020 року не відбулось через хворобу судді, наступне засідання призначено на 11.12.2020 року.

В судове засідання 11.12.2020 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представники адвокати Корнієнко М.О. та ОСОБА_3 не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Про причини неявки вказані учасники справи суду не повідомили, заяв про відкладення справи або про розгляд справи без їх участі не подавали.

Тобто, на 11 грудня 2020 року ні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ні його представники у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

За змістом вимог частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.09.2020 року у справі № 658/1141/18).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 03 серпня 2020 року, у жодне з призначених судових засідань позивач і його представник не з`явилися.

Згідно з пунктом 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, є підстави вважати, що позивач за зустрічним позовом і його представники недобросовісно користувались у даній справі наданими їм процесуальними правами та не сприяли скороченню періоду судового провадження та взагалі розгляду справи по суті.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», № 11681/85).

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У випадку повторної неявки позивача, навіть маючи докази поважності причин неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Такі ж правові висновки наведені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц та викладені у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення зустрічного позову без розгляду.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Керуючись ч. 2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена і підписана 11 грудня 2020 року.

Суддя Є.В. Діденко