Провадження №2/359/601/2020
Справа №359/6915/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зміну способу стягнення на утримання неповнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Наприкінці липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 січня 1995 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2017 році ОСОБА_2 залишив ОСОБА_1 разом з синами та з цього часу вони проживають окремо. Крім цього, саме з цього часу ОСОБА_2 припинив надавати допомогу на утримання дітей. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожного, та до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років або до закінчення навчання, залежно від того, яка обставина настане раніше, та до досягнення ОСОБА_4 повноліття. На даний час кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призводить до виникнення непорозумінь, що негативно впливає на дітей. Крім цього, 22 червня 2018 року старшому сину ОСОБА_3 виповнилось 23 роки у зв`язку з цим, ОСОБА_2 припинив сплачувати аліменти на його утримання. В той час як аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 відповідач сплачує нерегулярно. До того ж ОСОБА_4 з кожним роком потребує все більше витрат для забезпечення його належного утримання, розвитку, забезпечення відпочинку, одягом та взуттям. Під час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач був безробітним, але на даний час офіційно працевлаштований у Украерорусі та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, а також змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , які стягуються на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року, та стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.22).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.32).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Натомість надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, якою просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Проте, про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив (а.с.35).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 28 січня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської областіміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с.9).

Від цього шлюбу у сторін по справі народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,11).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12 січня 2017 року та до закінчення ним навчання або досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане раніше (а.с.12-13).

22 червня 2018 року ОСОБА_3 досягну 23-річного віку у зв`язку з цим відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання.

V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Норми процесуального права.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Норми матеріального права.

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце.

У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Щодо позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, позивач як одержувач аліментів має право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

У відповідності до ст.18 та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Встановлено, що аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у тому розмірі, який присуджений заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року, не може у повній мірі забезпечити належний рівень його матеріального утримання та гармонійного розвитку.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що права неповнолітнього сина на належне утримання з боку батька порушені та підлягають захисту шляхом зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання неповнолітнього сина.

Разом з цим, матеріали цивільної справи не місять відомостей про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про допустимість зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та визначити аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

При цьому, судом критично сприймається вказівка позивача на покращення матеріального становища ОСОБА_2 , про що свідчить набуття ним у власність у 2019 році Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16) встановлено, що дійсно 22 лютого 2019 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудка О.С., відповідач набув право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Водночас, право власності на вказане нерухоме майно набуто саме на підставі договору дарування, який за своїм характером є безоплатним правочином, що виключає можливість визначити витрати платника аліментів на придбання даного об`єкта нерухомого майна.

З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з ОСОБА_2 , починаючи з дня набранням рішенням законної сили.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. При пред`явленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із ОСОБА_2 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.24, ч.3 та ч.4 ст.56, ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 28 січня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, актовий запис №15, розірвати.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягувалися з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа №2/359/925, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 23 травня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до дня досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено17 січня 2020 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський