Справа № 310/4254/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(Заочне)

11 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Бердянська регіональна товарна біра «Нерухомість Приазов?я» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що придбала на підставі договору купівлі-продажу нерухомості № 651 від 04.08.1998 року, укладеного між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазов`я», про що зроблений відповідний запис в «Журналі реєстрації угод» за № 651 від 04 серпня 1998 року.

Вказує, що між сторонами по договору була досягнута домовленість щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості та відбулося повне його виконання, тому були цілком впевнені в тому, що їх дії є законними і ніякого в подальшому оформлення не потребують.

Однак, як їй стало відомо, що на момент укладення угоди відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були неповнолітніми та не могли бути учасниками товарної біржі, а отже є сумніви щодо дійсності укладеного правочину. Оскільки право власності було зареєстровано, то позивач вважала зазначений договір купівлі-продажу нерухомості дійсним, а той факт, що в повному обсязі розпоряджатися своєю нерухомістю вона не вправі, адже при укладанні вказаного договору не були додержані вимоги закону щодо його нотаріального посвідчення, їй стало відомо лише тепер. Саме з цієї підстави позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, надали заяву, в якій представник просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 88).

Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином (а.с. 96-100), причини неявки суду не повідомили, заяв не надали.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 04 серпня 1998 року був укладений договір купівлі-продажу згідно з яким позивач по справі купила, а відповідачі продали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,1 кв.м., що підтверджується копією договору (а.с.4).

Договір купівлі продажу був оформлений на Бердянській регіональній товарній біржі „Нерухомість Приазов`я. Сторонами повністю були виконані всі умови договору: до підписання договору купівлі-продажу продавець одержав від позивача гроші у сумі 16708 (шістнадцять тисяч сімсот вісім) грн., позивач отримав у власність квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомості.

Право власності було зареєстровано за позивачем у Комунальному підприємстві з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, що підтверджується копією довідки-характеристики (а.с. 5).

Даний договір купівлі-продажу нотаріально не оформлений.

Відповідно до норм діючого на момент укладання договору купівлі продажу цивільного законодавства, а саме ст. 227 ЦК України (1963р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Статтею 47 ЦК України (1963 р.) визначено, що суд має право визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди.

Враховуючи, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували його на товарній біржі, будучи впевненими в його законності, беручи до уваги, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України (1963р.) і визнання за позивачем права власності на частину домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 227 ЦК України, ст.ст. 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомості № 651 від 04.08.1998 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє від себе та як законний представник своїх неповнолітніх детей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , за яким у власність ОСОБА_1 перейшла квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Білоусова