Справа № 139/1209/19
Провадження № 2-о/139/70/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю заявника ОСОБА_1

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вербовецька сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, про встановлення факту визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 заявник 26 грудня 2019 року звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту визнання батьківства ОСОБА_2 щодо нього, оскільки в актовому записі про його народження відсутній запис про батька, а прізвище та по батькові записано зі слів матері.

08 січня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с. 20).

Представник заінтересованої особи - Вербовецької сільської ради, сільський голова Войтко Ю.І. подав заяву про визнання факту та проведення судового засідання без його участі (а.с. 22).

З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву з підстав, викладених у ній. Зокрема, ОСОБА_1 суду пояснив, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1960 року проживали у незареєстрованому шлюбі і мали трьох спільних синів. В актовому записі про його народження запис про батька відсутній, а його прізвище записане за прізвищем його матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько - ОСОБА_2 . Тепер його дочка, на яку ОСОБА_2 залишив заповіт, бажає оформити спадкові права, але через відсутність запису про батька в його свідоцтві про народження не може довести родинні стосунки зі спадкодавцем.

Допитані судом як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони проживають по-сусідству із ОСОБА_1 , майже однолітки, а тому, їм достеменно відомо, що ОСОБА_2 , був батьком заявника, постійно проживав з його матір`ю ОСОБА_7 до її смерті, а коли уже сам не зміг себе обходити, то ОСОБА_1 забрав його до себе, піклувався про нього, провів його поховання та всі необхідні обряди.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 7). У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить, зокрема, земельна ділянка (а.с. 13).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с. 8), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 (а.с. 10) стверджується обставина, що інформація про батька дитини в актовому записі про народження відсутня, прізвище дитини записано за прізвищем матері « ОСОБА_8 », а по батькові « ОСОБА_9 » за вказівкою матері. В той же час, із згаданого Витягу вбачається, що свідоцтво про народження дитини отримував ОСОБА_2 .

Крім того, із копії домової книги (а.с. 11-12) слідує, що ОСОБА_2 значився як власник двору, в якому, зокрема проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду (ч. 1 ст. 130 СК України).

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері) (абзац 2 ч. 1 ст. 130 СК України).

Пунктом 15 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

На підставі перерахованих вище доказів (пояснення свідків, домова книга, актовий запис про народження заявника) у суді беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 був і визнавав себе, в тому числі до 1 жовтня 1968 року, батьком ОСОБА_1 .

Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 13) та своїми поясненнями в цьому засіданні заявник довів, що встановлення такого юридичного факту йому необхідно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 125, 130 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 78, 259, 265, 294, 319, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: _______________