Справа № 357/8676/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Вангородській О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

02.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вона є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Білоцерківського міськраойноного суду Київської області від 25.10.2018 року, у справі № 357/2874/18, провадження № 2/357/1689/18, малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав. 26.03.2019 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 233, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено її опікуном рідну сестру - ОСОБА_4 . 04.11.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у справі № 357/12041/19 виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Наразі існують підстави для звільнення її, ОСОБА_1 , від сплати аліментів на підставі ст. 188 СК України, в зв`язку з тим, що дохід дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набагато перевищує її, ОСОБА_1 , дохід. Тому, просила звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 357/12041/19, провадження № 2-н/357/1488/19.

01.10.2020 року, після усунення позивачем недоліків позову, судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має другу групу інвалідності з 01.02.2017 року, перебуває на обліку в Білоцерківському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, яка станом на липень становила 2100,00 грн., а на серпень 2020 року - 1050,00 грн., що підтверджено матеріалами справи (а.с. 14,41,44,45).

Також, позивач - ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 15-16).

Рішенням Білоцерківського міськраойноного суду Київської області від 25.10.2018 року, у справі № 357/2874/18, провадження № 2/357/1689/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року (а.с. 46-57), малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав. 26.03.2019 року рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 233 (а.с.23), малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено її опікуном рідну сестру - ОСОБА_4 .

04.11.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, у справі № 357/12041/19, провадження № 2-н/357/1488/19, було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що станом на серпень 2020 року становить 1159,00 грн.

З матеріалів справи (а.с.65, 76- 86) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 12.07.2018 року по 08.08.2018 року перебувала у стаціонарному травматологічному відділенні КЗБМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» і їй було проведено хірургічне та консервативне лікування; з 2019 по даний час перебуває на обліку ортопеда - травматолога і потребує оперативного лікування; 30.06.2020 року, 31.08.2020 року, 13.09.2020 року, 19.09.2020 року, 11.10.2020 року отримала травми: забиття лівої гомілки та розтягнення зв`язок І п`ястно - фалангового суглобу правої кісті, забиття грудної клітини, правого та лівого передпліччя, шийного відділення хребта, обличчя та лівої руки. Також, з виписок із медичної карти хворої вбачається, що позивач має ряд хронічних захворювань та потребує лікування.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 75) вбачається, що 16.09.2020 року було зареєстровано кримінальне провадження: 0000654, за заявою ОСОБА_1 від 15.09.2020 року, про те, що 14.09.2020 року близько 15:30 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нанесли їй, ОСОБА_1 , тілесні ушкодження, з приводу яких остання проходила СМЕ та згідно висновку експертного обстеження № 207 ( почате: 18.09.2020 року - закінчене: 22.09.2020 року) - при судовому - медичному обстеженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайдено наступні ушкодження: винець та садно на носі, синець на лівій щоці, синці на верхніх та нижніх кінцівках, описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо у строк та при обставинах указаних обстежуваною, дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( а.с. 73-74).

З довідок від 21.08.2020 року за № 1205/10 ( а.с.42) та № 1206/10 ( а.с.43) вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка станом на серпень 2020 року становить 1712,00 грн., та допомогу на дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка станом на серпень 2020 року становить 6440,66 грн.

Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач не надала до суду відзив на позов з належними, допустимими та достатніми доказами в спростування доводів позивача.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач станом на серпень 2020 року отримує на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальну суму доходу - 9311,00 грн., а позивач має дохід - 1050,00 грн., крім того, остання має ряд захворювань і потребує лікування, як оперативного так і консервативного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» № 294-IX від 14.11.2019 року, установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Таким чином, дохід позивача не відповідає прожитковому мінімуму встановленому Законом, а дохід дочки набагато перевищує її дохід.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Слід зазначити, що в ч. 2 ст. 188 СК України передбачено можливість поновлення обов`язку батьків щодо утримання дитини. Підставою для цього є зміна обставин, у зв`язку з якими батьки звільнені судом від обов`язку, а саме: а) припинення отримання доходу дитиною; б) зменшення доходу дитини. Таким чином, заінтересована особа може звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, якщо дитина більше не здатна забезпечувати свої потреби за рахунок власного доходу. Кожна з зазначених обставин може виступати самостійною підставою для поновлення обов`язку батьків щодо утримання дитини. Однак, зменшення доходу не завжди буде неодмінно свідчити про його недостатність для повного забезпечення потреб дитини. Той дохід, який отримує дитина після зменшення його розміру, може виявитися достатнім для повного задоволення її потреб. Обидві вказані обставини, у зв`язку з якими заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, стосуються лише зміни матеріального становища дитини. Однак зміна матеріального становища батьків може мати не менш істотне значення. Матеріальне становище дитини має бути наближеним до матеріального становища її батьків.

Керуючись ст. 7, 188 СК України, ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про звільнення від сплати аліментів, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2019 року у справі № 357/12041/19, провадження № 2-н/357/1488/19.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 14.12.2020 року.

СуддяО. В. Бондаренко