Справа № 404/8246/19
Номер провадження 2/404/2209/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря -Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького (вул. В.Перспективна, 41, м. Кропивницький), Міська рада м. Кропивницького (вул. В.Перспективна, 41, м. Кропивницький), третя особа Друга Кропивницька нотаріальна контора (вул. Вокзальна, 31, м. Кропивницький) про встановлення фактів постійного проживання на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького, Міська рада м. Кропивницького, третя особа Друга Кропивницька нотаріальна контора про встановлення фактів постійного проживання на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно.

Заява обґрунтована тим, щорішенням виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих № 952 від 25 травня 1970 року батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_2 була виділена на праві безстрокового користування земельна ділянка по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м. На підставі зазначеного рішення між виконкомом ради депутатів трудящих і ОСОБА_2 був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 24 липня 1970 року. В пункті 2 зазначеного договору перелічені обов`язки «Забудовника», в тому числі зазначені технічні характеристики будинку, який батько зобов`язаний був збудувати на зазначеній земельній ділянці. Інспекцією державного архбудконтролю Кіровоградського обласного відділу по справам будівництва і архітектури 12 серпня 1970 року ОСОБА_3 був виданий дозвіл №262 на виробництво будівельних робіт.

Протягом декількох років батьками позивача за вказаною адресою був побудований житловий будинок. З довідки Кіровоградського міжміського бюро технічної інвентаризації від 19 березня 1979 року, яка видана ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_2 належить на праві особистої приватної власності ціле домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається із кухні площею 8,6 кв.м. і однієї кімнати житловою площею 13,1 кв.м. Отже, ОСОБА_2 набув право власності на зазначений будинок відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто будинок не є самовільним у розумінні статті 105 ЦК Української РСР).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_6 . Спадкова справа за №196 була заведена Другою Кіровоградською нотаріальною конторою. Діти померлого - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_4 звернулися з заявами про прийняття спадщини, в яких повідомили нотаріальну контору про те, що крім них є інший спадкоємець за законом: дружина спадкодавця - ОСОБА_6 . ОСОБА_6 відразу після поховання ОСОБА_2 виїхала до дочки, яка проживала в РФ, родинні відносини з якими не підтримували. Згодом було повідомлено, що ОСОБА_6 померла, а згодом померла її дочка.

Таким чином кожен з дітей померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 |успадкували по 1/3 частці майна ОСОБА_2 . Позивач звернулася до Другої Кіровоградської нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Але постановою №2304/02-31 від

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки - ОСОБА_4 . Заяви про прийняття спадщини після його смерті не подавались, а відтак і спадкова справа не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_5 . Після його смерті також спадкова справа не заводилася.

Спадкоємців першої черги після смерті братів не має.

ОСОБА_4 звернулася до Другої Кіровоградської нотаріальної контори з заявою

про видачу мені свідоцтва про право на спадщину після смерті братів, як спадкоємець другої черги. Однак постановою №2305/02-31 від 15 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у його

видачі на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями,

що знаходиться в АДРЕСА_1 а через те, що

неможливо перевірити: місце відкриття спадщини після смерті

ОСОБА_4 , факт прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_5 , факт родинних відносин між

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Крім того, зазначений об`єкт нерухомого майна за померлим не зареєстровано. У зв`язку з цим, позивач просить встановити юридичні факти та визнати право власності на спадкове майно.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2020 року до участі у справі залучено співвідповідача Міську раду м. Кропивницького.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2020 року витребувано від Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області копію актового запису про смерть №4 від 01 червня 2018 відносно ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2020 року витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 з належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Міської ради м. Кропивницького в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника .

Представник третьої особи Друга Кропивницької нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі Рішення виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих №952 від 25 травня 1970 між виконкомом ради депутатів трудящих і ОСОБА_2 був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 24 липня 1970 року (а.с.8-9).

Інспекцією державного архбудконтролю Кіровоградського обласного відділу по справам будівництва і архітектури 12 серпня 1970 року ОСОБА_2 був виданий дозвіл №262 на виробництво будівельних робіт (а.с.10).

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_1 , зазначено власника ОСОБА_2

Згідно зазначеного технічного паспорту, розмір житлового будинку складала 29,2 кв.м., з яких - кімната 1-3 розміром 13,1 кв.м., кухня 1-2 розміром 8,6 кв.м., сіни 1-1 розміром 7,5 кв.м.

Даних про те, що на зазначеній земельній ділянці побудовані самовільні приміщення чи самовільно переобладнанні приміщення, в технічному паспорті відсутні.

Згідно довідки Кіровоградського міжміського бюро технічної інвентаризації від 19 березня 1979 року, яка видана ОСОБА_2 про те, що йому належить на праві особистої приватної власності ціле домоволодіння по АДРЕСА_1 , яскладається із кухні площею 8,6 кв.м. і однієї кімнати житловою площею 13,1 кв.м. (а.с.19)

Отже, ОСОБА_2 набув право власності на зазначений будинок відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто будинок не є самовільним у розумінні статті 105 ЦК Української РСР).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_2 помер , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.33).

Після його смерті відкрилась спадщина на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 є його діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_6 .

Спадкова справа за №196 була заведена Другою Кіровоградською нотаріальною конторою. Діти померлого - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_4 звернулися з заявами про прийняття спадщини, в яких повідомили нотаріальну контору про те, що крім них є інший спадкоємець за законом: дружина спадкодавця - ОСОБА_6 . ОСОБА_6 відразу після поховання ОСОБА_2 виїхала до дочки, яка проживала в РФ, родинні відносини з якими не підтримували. Згодом було повідомлено, що ОСОБА_6 померла, а згодом померла її дочка.

Кожен з дітей померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та позмвач ОСОБА_1 |успадкували по 1/3 частці майна ОСОБА_2 звернулася до Другої Кіровоградської нотаріальної контори з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.51).

Заяви про прийняття спадщини після його смерті не подавались, а відтак і спадкова справа не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.33).

Після його смерті також спадкова справа не заводилася.

Спадкоємців першої черги після смерті братів не має.

ОСОБА_4 звернулася до Другої Кіровоградської нотаріальної контори з заявою

про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті братів, як спадкоємець другої черги.

Постановою №2305/02-31 від 15 жовтня 2019 року позивачу відмовлено у його

видачі на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями,

що знаходиться в АДРЕСА_1 а через те, що

неможливо перевірити: місце відкриття спадщини після смерті

ОСОБА_4 , факт прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_5 , факт родинних відносин між

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Крім того, зазначений об`єкт нерухомого майна за померлим не зареєстровано (а.с.21-22).

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина

відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до

зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема

відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у

тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за

законом і за заповітом.

Згідно з статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття

спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на моменті смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і

народженні після його смерті.

За приписами ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги являються в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Згідно із статтями 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини

необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття

спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається

належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що

спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління

або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній

конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня

відкриття спадщини.

Позивач просить встановити наступні юридичні факти та визнати право власності на спадкове майно виходячи з наступного.

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2305/02-31 від 15 жовтня 2019 року зазначено, що згідно запису акту про смерть №340 від 02.02.1993р. ОСОБА_4 померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1979 р. постійно проживав за адресою АДРЕСА_2 (а.с.21).

ОСОБА_4 починаючи з 1990 року і по день своєї смерті- ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в спірному будинку разом з позивачкою ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 , що підтверджується актом від 05.11.2019 складеним за участю сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , затвердженим головою квартального комітету №31 (а.с.31-32).

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З вищевикладеного, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та місце відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2305/02-31 від 15 жовтня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки неможливо перевірити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.21-22).

За даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , виданій 29.10.1970 2-м ВМ м. ОСОБА_11 , ОСОБА_5 з 16.09.1971 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 був прописаний в зазначеному домоволодінні (штамп зняття з реєстрації місця проживання - 12.07.2011р.) (а.с.11-15).

ОСОБА_4 була зареєстрована в зазначеному будинку з моменту вселення в нього в 1974 році, про що є відмітка в домовій книзі (а.с.13).

ОСОБА_4 в період з 13.09.1996 - 08.08.2005 позивач не була прописана там, оскільки була зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .Але весь цей час проживала в спірному будинку підтримувала його в належному стані, робила поточні ремонти, обробляла земельну ділянку. Даний факт підтверджується актом від 05.11.2019р., складеним за участю сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і затвердженим головою квартального комітету №31 (а.с.31-32).

Підтвердженням того, що ОСОБА_4 проживала в спірному будинку в період реєстрації за іншою адресою, є укладений з нею 02 лютого 2000 року договір №39150 про надання послуг з газопостачання з ВАТ «Кіровоградгаз», в якому моя адреса значиться - вул. Казанська, 10а (а.с.23-25).

25 вересня 2006 року ТОВ «Водне господарство» видало позивачу технічні умови на підключення дворового вводу водопроводу, на підставі яких було підведено водопостачання в двір (а.с.29-30).

Тобто, на момент смерті брата позивачки - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і протягом 6 місяців після його смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 проживала в спадковому будинку.

Згідно п.1. ч.1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Отже суд, вважає за необхідне встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_10 на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що неможливо перевірити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2305/02-31 від 15 жовтня 2019 року зазначено:

«Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого 21 серпня 1951 року Цебриковським рай ЗАГС Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_12 (рос.мовою), матір`ю - ОСОБА_13 (рос.мовою).

З наданої Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської області відповіді №13.10.06-20/182 від 18.06.2018р. вбачається, що актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який народився в с. Устя Снятинського району - відсутній.

З запису акта про народження №8 від 26 квітня 1947 року, склад. Виконком Устянської сільської ради Снятинського району Івано- Франківської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 народився ОСОБА_14 , батьком якого зазначений ОСОБА_15 , матір`ю ОСОБА_16 .

Підтвердженням того, що ОСОБА_2 є рідним батької позивачці, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мої брати є наступні докази:

*фотографія із зображенням ОСОБА_5 , зворотній стороні якої є його власноручний напис: «На память сестре ОСОБА_17 брата ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_18 »;

*фотографія із зображенням ОСОБА_5 з позивачкою;

- фотографія із зображенням ОСОБА_4 з позивачкою;

- фотографія із зображенням всієї сім`ї (а.с.28).

Доказом родинних зв`язків з померлими є записи про реєстрацію прописки в спірному будинку ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та позивачки - ОСОБА_1 (а.с.11-15).

Суд вважає за необхідне, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та померлими ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а саме - що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 рідні брати ОСОБА_4

ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на

спадщину після смерті ОСОБА_5 і

ОСОБА_4 на частку житлового будинку з господарсько-побутовими

будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 а оскільки зазначений об`єкт нерухомого майна не зареєстрований за батьком ОСОБА_2 .

Померлий ОСОБА_2 набув право власності на зазначений будинок і відповідно до чинного на той час законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (а.с.8-10).

Брати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після смерті батька прийняли спадщину, так як в порядку ст. 549 ЦК УРСР протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини подали заяви про прийняття спадщини, тобто успадкували після смерті батька по 1/3 частці будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Після їх смерті ніхто не подавав заяви про прийняття спадщини, спадкові справи не заводилися.

Позивач ОСОБА_4 , як сестра померлих, спадкоємиця другої черги за законом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняла спадщину.

Тому просить визнати за нею право власності на 1/3 частку будинку у порядку спадкування після смерті брата ОСОБА_5 та на 1/3 частку будинку у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивач в 2009-2010 pр. провела реконструкцію будинку, внаслідок якої його площа збільшилась з 29, 2 кв.м. до 81,2 кв.м., підвела водопостачання та водовідведення в домоволодіння, що підтверджується технічним паспортом виготовленим 31 травня 2010 року ОКП «Кіровоградське обласне об`еднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.25-27).

Крім того, на зазначеній земельній ділянці в 2013 році я побудувала гараж Е площею 46,3 кв.м., погріб Е1е площею 23,1 кв.м. та навіс Ж площею 13,3 кв.м.

Зазначене підтверджується технічним паспортом виготовленим 04 червня 2019 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.35-37).

В результаті реконструкції створено новий об`єкт нерухомості, зареєструвати право власності неможливо.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

До ОСОБА_4 перейшло право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 1 031,6 кв.м. Зазначена земельна ділянка після смерті батька та братів перебуває в її користуванні та проведена нею реконструкція будинку не порушує права інших осіб.

З вищевикладеного, суду вважає за необхідне визнати за ОСОБА_4 право власності на об`єкт нерухомого майна, який утворився внаслідок реконструкції - будинок з господарськими будівлями та спорудами адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 84. кв.м., житловою - 47,8 кв.м., який складається з коридору 1-1 площею 16 кв.м., кімнати 1-2 площею 13,6 кв.м., кімнати 1-3 площею 24,0 кв.м., кімна 1-4 площею 10,2 кв.м., кухні 1-5 площею 8,1 кв.м., санвузла 1-6 площею 4 кв.м., коридору 1-7 площею 7,8 кв.м. і розташований на земельній ділянці площею 1 031,6 кв.м.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правилами ст. 392 ЦК України передбачена можливість власника майна пред`явити позов про визнання його права власності якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі з оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення фалу постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Факти, про встановлення яких просить заявниця, мають для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав, як спадкоємця і підтверджені наданими доказами.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обґрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню.

Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління комунальної власності Міської ради м. Кропивницького (вул. В.Перспективна,41 м. Кропивницький), Міська рада м. Кропивницького (вул. В.Перспективна,41 м. Кропивницький), третя особа Друга Кропивницька нотаріальна контора (вул. Вокзальна,31 м. Кропивницький) про встановлення фактів постійного проживання на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання померлого

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та

місце відкриття спадщини за адресою

АДРЕСА_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлими ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 02 вересня 1995 року ОСОБА_5 , 31 січня 1993 року ОСОБА_4 , а саме - що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 рідні брати ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок розміром 29,2 кв.м., з яких - кімната 1-3 розміром 13,1 кв.м., кухня 1-2 розміром 8,6 кв.м., сіни 1-1 розміром 7,5 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами - сараєм, уборною, підвалом за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, який утворився внаслідок реконструкції - будинок А1 за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв.м., житловою - 47,8 кв.м., який складається з коридору 1-1 площею 16,3 кв.м., кімнати 1-2 площею 13,6 кв.м., кімнати 1-3 площею 24,0 кв.м., кімнати 1-4 площею 10,2 кв.м., кухні 1-5 площею 8,1 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,1 кв.м., коридору 1-7 площею 7,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами гаражем Б площею 46,3 кв.м., погрібом Е1е площею 23,1 кв.м. та навісом Ж площею 13,3 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1 031,6 кв.м.

Судові витрати по справі віднести за рахунок заявника.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 19.11.2020.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда