Постанова

Іменем України

15 січня 2020 року

м. Київ

справа № 161/14121/18

провадження № 61-15025св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 року в складі судді:

Федонюк С. Ю.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1 860,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня

2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення

від 08 листопада 2018 року залишено без задоволення.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 21 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року залишити без руху. Наданий

ОСОБА_2 строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме ? для подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження з належним обґрунтуванням поважності підстав пропуску вказаного строку та сплати судового збору.

Апеляційний суд зробив висновок, що причини пропуску строків на апеляційне оскарження рішення суду скаржником не наведені, оскільки строк подання апеляційної скарги на рішення суду від 08 листопада 2018 року слід відраховувати з 26 грудня 2018 року, скаржник був обізнаний про існування оскарженого судового рішення з грудня 2018 року, однак апеляційну скаргу на це судове рішення подав лише 10 червня 2019 року, тобто з порушенням установлених процесуальним законодавством строків.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що подача первинної апеляційної скарги

у строки, визначені законом, не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Оскільки у заяві, поданій на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків, не наведено нових поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Аргументи учасників справ

У серпні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у поданій своєчасно первинній апеляційній скарзі відповідачем разом з ухвалою суду першої інстанції від

26 грудня 2018 року оскаржено заочне рішення від 08 листопада 2018 року, проте судом апеляційної інстанції даний факт не враховано, повернуто його апеляційну скаргу. Тому судом апеляційної інстанції неправомірно відмовлено

у відкритті провадження.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2020 року справа призначена до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи відомо, що у грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня

2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення

від 08 листопада 2018 року залишено без задоволення.

10 січня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року та заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року (а. с. 73-75).

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто без розгляду, у зв`язку з тим, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду (а. с. 78).

Належних доказів направлення (вручення) ОСОБА_2 зазначеної ухвали матеріали справи не містять.

10 червня 2019 року ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції (а. с. 83).

На виконання ухвали Волинського апеляційного суду від 21 червня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху 02 липня 2019 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року посилаючись на те, що первинну апеляційну скаргу ним подано вчасно, однак вона помилково повернута ухвалою апеляційного суду.

При відмові у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд зробив висновок, що зазначені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочногорішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті

6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи

в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Перша апеляційна скарга від 10 січня 2019 року в частині оскарження зазначеного заочного рішення подана ОСОБА_2 своєчасно.

Апеляційним судом не враховано, що в апеляційній скарзі від 10 січня 2019 року ОСОБА_2 оскаржував не тільки ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року, а й заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року.

Разом цим, повертаючи без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня

2018 року, апеляційний суд питання відкриття апеляційного провадження

в частині оскарження заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 листопада 2018 року не вирішив.

За таких обставин оскаржене рішення апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не можна вважати законним та обґрунтованим.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі, з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 рокускасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук