Провадження №: 2/755/5108/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №755/11981/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

01 вересня 2020 року Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09 грудня 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою (вх. № 78762) зі змісту якої вбачається, що під час розгляду жданої справи, відповідач ОСОБА_2 виконав вимогу позивача та 02 грудня 2020 року добровільно повернув транспортний засіб позивачу.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28-36).

Відповідно до ч. 2 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщовідсутній предмет спору.

Відповідно до змісту позовних вимог, позивач просив суд: «Зобов`язати відповідача повернути позивачу в натурі майно: автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ».

В той же час, зі змісту поданої позивачем до суду заяви від 09.12.2020 року вбачається, що автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 було передано позивачу відповідачем 02 грудня 2020 року, що свідчить про відсутність предмету спору, та є безумовною підставою для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, що відповідає положенням п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене та керуючись, ст. 255, 260, 261, Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я