ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Петешенкової М.Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мисечко Катерини Олександрівни на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 331-22/2007 станом на 01 вересня 2016 року в загальному розмірі 1 626 935,86 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам 883 058,18 грн. та заборгованості по пені 743 877,68 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи» (треті особи: ОСОБА_2 , ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими - відмовлено (а.с.126-127).

Не погодившись із судовим рішенням, 26 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Мисечко К.О. подала апеляційну скаргу.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з п.1, 13 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею ч.1 ст. 294 ЦПК України ( у редакції на час ухвалення рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду ухвалено 07 грудня 2016 року, але сама апеляційна скарга подана до суду лише 26 листопада 2020 року, тобто більше року, одночасно з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

При перевірці матеріалів справи встановлено, що 15 липня 2016 року ОСОБА_1 зверталася до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою, яку 08 листопада 2016 року уточнювала, була повідомленою про розгляд справи у суді першої інстанції призначеною на 10 жовтня 2016 року та 09 листопада 2016 року, що свідчить про несправедливість посилань ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на необізнаність про розгляд справи в суді першої інстанції та неможливість отримання нею рішення суду в передбачений законом строк.

Крім цього, оскаржуване рішення суду було направлено на зазначену ОСОБА_1 в уточненій зустрічній заяві адресу (а.с.145) та повернуто до суду першої інстанції з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.170).

Таким чином, посилання скаржника в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду про те, що остання взагалі не була повідомлена про розгляд справи у суді першої інстанції, та дізналася про рішення суду лише 19 листопада 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, сама по собі не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки апеляційна скарга подана через значний проміжок часу після ухвалення рішення суду і відсутні жодні підтвердження того, що перешкоджало заявнику отримати судове рішення в установлений законом строк.

Разом з цим, оскаржуване рішення суду було надіслано до єдиного державного реєстру судових рішень. Зареєстровано:12 грудня 2016 року. Оприлюднено: 16 грудня 2016 року, тоді як ОСОБА_1 повинна була цікавитися рухом справи, так як згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, правових підстав вважати, що відповідач не був повідомлений про розгляд справи немає, а тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Стосовно питання доступу до суду Суд у справі «МПП "Голуб" проти України» повторює, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див. справу "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 13-18, п. 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Статтею 354 ЦПК України передбачено загальний строк апеляційного оскарження судових рішень, а також те, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених у ній випадках, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу чотирьох років з дня складення повного тексту судового рішення особою, суд зобов`язаний відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мисечко К.О. на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Мисечко Катерині Олександрівні у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») про визнання зобов`язань за договором поруки припиненими.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили та може бути оскаржено до Верховного Суду в порядку та строки, що визначенні чинним законодавством.

Суддя: М.Ю. Петешенкова