ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1712/20 Справа № 210/4232/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

заявник-державний виконавець Саксаганського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Добровольська Ліля Анатоліївна,

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року, винесену суддею Сільченко В.Є. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року державний виконавець Саксаганського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (надалі - Саксаганський ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області) Добровольська Л.А. звернулась до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ..

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець Добровольська Л.А. зазначила, що в провадженні Саксаганського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих документів: виконавчого напису нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округа Бондар І.М. №10483 від 29.11.2016 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 310167,38 грн. та виконавчого листа №2-3881/11, виданого Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу від 02.08.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 75727,36 грн. на користь ПАТ КБ »ПриватБанк». Боржник ухиляється від виконання судового рішення та виконавчого напису. У зв`язку з викладеним, просила суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Уточнивши подання, державний виконавець Міщук А.Р., зазначив, що боржником ОСОБА_1 було в судовому порядку скасовано виконання виконавчого напису нотаріуса №10483 від 29.11.2016р. щодо стягнення заборгованості у розмірі 310167,38 грн., тому просив суд розглядати подання в рамках ВП №51991923 з примусового виконання виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року щодо стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 75727,36 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року подання державного виконавця Саксаганського ВДВС місті Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Добровольської Л.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу, а саме сплати заборгованості у розмірі 75727,36 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування.

При цьому, скаржник вказує на те, що в оскаржуваній ухвалі зазначені факти, які не відповідають дійсним обставинам справи, зокрема зазначає, що його представник ОСОБА_2 не брала участі в судовому засіданні 21 жовтня 2019 року, оскільки перебувала в цей день у відрядженні в м.Дніпро, про, що своєчасно повідомила суд заявою від 17 жовтня 2019 року, однак у рішенні суд зазначив, що представник боржника просила в судовому засіданні відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Окрім того, боржник ОСОБА_1 вказує, що зі змісту ухвали він дізнався, що подання 21.10.2019 року було уточнено державним виконавцем і у зв`язку із тим, що представник боржника не брав участі в судовому засіданні 21 жовтня 2019 року сторона боржника не була ознайомлена з уточненим поданням державного виконавця та не мала можливості надати на нього свої пояснення та відзив, що є грубим порушенням передбачених законом прав та інтересів сторони у справі, а також принципу змагальності та дизпозитивності судового процесу, на, що суд взагалі не звернув належної уваги.

Також, скаржник наголошує на тому, що з моменту відкриття виконавчого провадження він неодноразово з`являвся до державного виконавця з метою сприяння та добровільного виконання судового рішення, на його рухоме та нерухоме майно накладено арешт, він жодним чином не переховувався ані від стягувача, ані від державного виконавця, частково здійснював оплату заборгованості, що підтверджено наданими ним квитанціями, яким суд не надав повної правової оцінки та не врахував усі здійсненні ним оплати, які він вказував у відзиві на подання. Боржник вважає, що він жодним чином не ухилявся від виконання своїх обов`язків перед стягувачем, більш того, своїми активними діями намагався вирішити ситуацію з врахуванням прав та інтересів усіх заінтересованих у цьому осіб.

Скаржник стверджує, що матеріали справи не містять доказів його злісного ухилення від виконання зобов`язань перед стягувачем, а державним виконавцем не надано суду доказів того, що він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, тому вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, передчасним.

У відзиві на апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ «Приватбанк» просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, , при цьому вказує, що фактами, які підтверджують ухилення боржника від виконання судового рішення є відчуження ним нерухомості - 2-х квартир, визнання банку потерпілою стороною у кримінальному провадженні щодо невиконання рішення суду, регулярні подорожі за кордон, а також добровільна сплата 1000 грн. коли з`явилася загроза заборони виїзду за кордон.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, просила її задовольнити, думку представника стягувача ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Фаткулліна Р.Р. перебуває виконавче провадження №53972235, відкрите 28.06.2017 року на підставі виконавчого напису №10483 від 29.11.2016 року, виданого Дніпровським міським нотаріальним округом щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 310 167,38 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та виконавче провадження №51991923, відкрите 18.08.2016 року на підставі виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року, виданого Саксаганським районний судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 75727,36 грн. (а.с.4-5, 18)

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 26 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і його скасування задоволено частково: визнано виконавчий напис, зареєстрований за №10483, вчинений 29.11.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округа Бондар Іриною Михайлівною про стягнення грошових коштів у сумі 310 167, 38 грн. з ОСОБА_1 , які є його боргом за кредитним договором №SAMDN5675/ SAMDN9971 від 06.06.2008, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню.

09 серпня 2019 року на підставі зазначеного вище судового рішення державним виконавцем винесена постанова у ВП №53972235 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому напису №10483.

Суд першої інстанції з урахуванням, уточненого подання від 18.10.2019 розглянув подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 лише в рамках виконання зобов`язань боржника ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» з примусового виконання виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року.

Відповідно до письмових матеріалів, по вказаному виконавчому провадженню мається борг за ОСОБА_1 в сумі 75 727,36 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

За період виконання ВП №51991923 боржником на депозитний рахунок Саксаганського ДВС були сплачені грошові кошти в загальній сумі 1800 грн., серед яких: 269 грн. - витрати виконавчого провадження та 1531 грн. - виконавчий збір. Залишок виконавчого збору у сумі 6041,74 грн. боржником сплачено не було.

Жодних повідомлень від стягувача про повну або часткову сплату боргу до суду не надходило.

Суд, першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення уточненого подання державного виконавця виходив з того, що боржнику ОСОБА_1 достеменно відомо про існування виконавчого провадження ВП №51991923 з примусового виконання виконавчого листа «2-3881/11 від 02.08.2011 року щодо стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 75 727,36 грн., однак останній свідомо ухиляється від виконання рішення суду, яке суд розцінив як бездіяльність спрямовану на невиконання відповідно обов`язку у виконавчому проваджені, що є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.1, 3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно з п.п. 2, 8 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, або щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

За п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.441 ЦПК України у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в справі наявні докази ухилення боржника від виконання взятих на себе обов`язків.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З матеріалів справи видно, що з вказаним поданням державний виконавець звернувся до суду першої інстанції 27 липня 2018 року (а.с.1).

Підставою звернення з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу була наявність на виконанні у державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Фаткулліна Р.Р. двох виконавчих проваджень: №53972235, відкритого 28.06.2017 року на підставі виконавчого напису №10483 від 29.11.2016 року, виданого Дніпровським міським нотаріальним округом щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 310 167,38 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та №51991923, відкритого 18.08.2016 року на підставі виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 75 727,36 грн.

В подальшому на підставі рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 26 червня 2019 року позовні вимоги скаржника ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і його скасування задоволено частково та визнано виконавчий напис, зареєстрований за №10483, вчинений 29.11.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округа Бондар Іриною Михайлівною про стягнення грошових коштів у сумі 310 167, 38 грн. з ОСОБА_1 , які є його боргом за кредитним договором №SAMDN5675/ SAMDN9971 від 06.06.2008, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», таким, що не підлягає виконанню.

09 серпня 2019 року на підставі зазначеного вище судового рішення державним виконавцем винесена постанова у ВП №53972235 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому напису №10483.

Суд першої інстанції з урахуванням, уточненого подання від 18.10.2019 розглянув подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 лише в рамках виконання зобов`язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» з примусового виконання виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року на суму 75 727,36 грн.

З наявних в матеріалах справи пояснень боржника ОСОБА_1 від 05.04.2018 року на ім`я начальника ВДВС вбачається, що він не ухиляється від виконання судових рішень, не був повідомлений про наявність виконавчих проваджень, додасть зусиль для врегулювання своїх фінансових відносин з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.8).

З відзиву на подання державного виконавця, наданого на адресу суду першої інстанції боржником ОСОБА_4 09 січня 2019 року видно, що боржник визнає свої зобов`язання перед стягувачем АТ КБ «Приватбанк» на суму 75 727,36 грн., яка стягується з нього на підставі виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011, який знаходиться на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.78).

При цьому, у відзиві скаржник наголошує на тому, що про існування заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 310 167, 38 грн. йому стало відомо з постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2018, якою була задоволена апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та скасована ухвала Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Рогу Дніцпропетровської області від 31 серпня 2018 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця Саксаганського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Окрім того, матеріали справи містять копію акта опису й арешту майна, складеного 17 жовтня 2011 року державним виконавцем Саксаганського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Гончаровим Д.І. щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3881, виданого 14.06.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 76 227,36 грн. (а.с.60-63).

З акту вбачається, що його складено державним виконавцем Гончаровим Д.І в присутності боржника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_5 , понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника ТОВ «Кей Стоун» Біленка О.В. та підписано зазначеними особами, копія акту опису та арешту майна отримана боржником та представником стягувача, що також засвідчено підписами цих осіб (а.с.61).

Також, матеріали справи містять копію виконавчого листа Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2011 року №2-3881/11 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 76 227,36 грн., з яких розмір заборгованості за кредитним договором від 06.06.2008 становить 75 727,36 грн. та 500 грн. складають витрати з оплати правової допомоги, який видано 02.08.2011 року (а.с.19).

З постанови про відкриття виконавчого провадження №51991923 вбачається, що 18.08.2016 року державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Фаткулліним Р.Р. на підставі виконавчого листа №2-3881/11 від 02.08.2011 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 75 727,36 грн. (а.с.18).

При цьому у зазначеній постанові, дійсно помилково зазначено що виконавчий лист №2-3881/11 виданий 02.08.2011 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу, тоді, як цей лист видано Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, однак колегія суддів вважає, що допущена державним виконавцем помилка у назві суду, який видав виконавчий лист не перешкоджає виконанню судового рішення про стягнення боргу, оскільки всі інші дані у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначені вірно, як у виконавчому листі.

Наведені вище відомості підтверджують той факт, що боржник ОСОБА_1 знав з 17 жовтня 2011 року ( час складення акту про опис і арешт майна) про наявність покладених на нього рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2011 року про виконання зобов`язання перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 75 727,36 грн., однак до 27 липня 2018 року (час звернення державного виконавця із поданням) ухилявся від їх виконання.

Державним виконавцем, з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на все рухоме майно боржника, що вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.20-22) та все нерухоме майно (а.с.23-27).

Письмовими матеріалами справи встановлено, що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на погашення заборгованості.

Сплачені боржником кошти у сумі 300 грн. - 07 червня 2019 року та 600 грн. - 03 березня 2019 року суд не взяв до уваги та не зміг їх розцінити, як доказ не ухилення від сплати заборгованості, оскільки, як встановлено судовими переглядами наявна заборгованість у ОСОБА_1 про яку йому було достеменно відомо виникла у нього з 2011 року.

Жодних належних доказів з приводу неможливості повернення заборгованості, ускладнень які виникають у боржника, у зв`язку з чим останній не має можливості виконати свої грошові зобов`язання перед стягувачем, доказів незадовільного фінансового стану - суду не надано.

Отже висновок суду, що ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду є свідомим, у зв`язку з чим наявні підстави для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є вірним і колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Разом із цим, колегія суддів ураховує і значну суму заборгованості ОСОБА_1 та відсутність позитивної тенденції відносно її погашення протягом значного проміжку часу, починаючи з жовтня 2011 року по липень 2018 року, що свідчить про небажання боржника вчиняти активні дії щодо виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права та скасування ухвали суду.

Доводи скаржника про те, що 21 жовтня 2019 року його представник ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні та не могла засвідчити суду свою незгоду з поданням державного виконавця, колегія суддів не сприймає, оскільки свою думку представник висловила в судовому засіданні 13 березня 2019 року, що підтверджено протоколом судового засідання.

Крім того, з журналу судового засідання вбачається, що 17 вересня 2019 року державний виконавець Романовський Д.С. підтримав подання стосовно боргу в 75 тисяч грн. зазначивши суду, що подання буде уточнено, у зв`язку із чим за клопотанням представника боржника ОСОБА_2 суд оголосив перерву по справі для підготування уточненого подання, що свідчить про те, що представник ОСОБА_2 була обізнана про зміну подання в частині залишення одного виконавчого провадження на суму 75 727,36 грн., тому доводи ОСОБА_1 про те, що сторона боржника не була обізнана з уточненим поданням, колегія суддів відхиляє.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді:

.