справа №619/4544/20
провадження №2/619/1396/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді - Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання - Суржкової В.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна Валерія Валеріївна «Про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна Валерія Валеріївна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Дергачівською міською радою від 05.09.2007 року.

ОСОБА_3 належить право власності на Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.04.1988 року по справі №2-369/1988.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

В період з 1988 року ОСОБА_3 здійснила перебудову належного їй нерухомого майна, яке станом на момент смерті складалося з окремого будинку літ. «Б-1», загальною площею 30,90 кв. м., житловою площею 19,3 кв.м., який прийнято в експлуатацію на ім`я ОСОБА_3 по Акту № 45 від 13.03.2001 року, але право власності на нього не оформлено, що підтверджується Інформаційною довідкою від 22.05.2019 року виданою КПТІ «Інвенрос», Актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння АДРЕСА_2 від 13.03.2001 року, рішенням виконавчого комітет Дергачівської міської ради № 45 від 13.03.2001 року.

Згідно технічного паспорту КПТ «Інвенрос» від 20.05.2008 на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_3 , домоволодіння складалося з будинку літ. «А-1», будинку літ.»Б-1», веранди літ. «а», льоху літ. «б», льоху літ « В », сараїв літ. «Г». літ. «Д»., колонки літ. «К».

Таким чином, спадкове майно, що залишилось після смерті матері позивача складається з будинку літ. «Б-1», льоху літ. «б», сараю лід. «Д».

На момент смерті її мати ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Актом депутата Дергачівської міської ради від 29.05.2020 року, а отже фактично вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не заявила про відмову від ней.

З метою оформлення спадкових прав, в липні 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. з питання оформлення спадщини, через свого представника ОСОБА_4 .

Згідно листа від 28.07.2020 року за вих. № 235/01-16 було відмовлено у реєстрації спадкових прав у зв`язку з тим, що: дані про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відсутні; реєстрація права власності на будинок «Б-1», льох літ. «б», сарай лід. житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 відсутня; у документах, що підтверджують родинність стосунків з матір`ю виявлені розбіжності, а саме: згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , видане 27.09.1945 року Дергачівським ЗАГС на російській мові зазначене ім`я « ОСОБА_5 » матір`ю зазначена ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_6 ), що не доводить наявності родинних стосунків між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 .

Також, позивачу стало відомо, що приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок літ. «А-1» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за реєстровим №2679, після смерті ОСОБА_7 .

З приводу оформлення нею спадкових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом їй рекомендовано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, її представник за довіреністю ОСОБА_4 в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами у її відсутність, що суд вважає за можливе.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві не заперечувала проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі.

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Дергачівською міською радою від 05.09.2007 року.

ОСОБА_3 належить право власності на Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.04.1988 року по справі №2-369/1988.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

В період з 1988 року ОСОБА_3 здійснила перебудову належного їй нерухомого майна, яке станом на момент смерті складалося з окремого будинку літ. «Б-1», загальною площею 30,90 кв. м., житловою площею 19,3 кв.м., який прийнято в експлуатацію на ім`я ОСОБА_3 по Акту № 45 від 13.03.2001 року, але право власності на нього не оформлено, що підтверджується Інформаційною довідкою від 22.05.2019 року виданою КПТІ «Інвенрос», Актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння АДРЕСА_2 від 13.03.2001 року, рішенням виконавчого комітет Дергачівської міської ради № 45 від 13.03.2001 року.

Згідно технічного паспорту КПТ «Інвенрос» від 20.05.2008 на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_3 , домоволодіння складалося з будинку літ. «А-1», будинку літ.»Б-1», веранди літ. «а», льоху літ. «б», льоху літ « В », сараїв літ. «Г». літ. «Д»., колонки літ. «К».

Таким чином, спадкове майно, що залишилось після смерті матері позивача складається з будинку літ. «Б-1», льоху літ. «б», сараю лід. «Д».

На момент смерті мати ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Актом депутата Дергачівської міської ради від 29.05.2020 року, а отже фактично вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не заявила про відмову від ней.

З метою оформлення спадкових прав, в липні 2020 року, ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. з питання оформлення спадщини, через свого представника ОСОБА_4 .

Згідно листа від 28.07.2020 року за вих. № 235/01-16 було відмовлено у реєстрації спадкових прав.

З приводу оформлення нею спадкових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом їй рекомендовано звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено порядку їх встановлення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 рок «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявника для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерггі, той з iort подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7від 30.05.2008р.«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, врахувавши, що задоволення позовних вимог не порушає нічиї прав та інтересів, відповідач позов визнав, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст. 41 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 247, 256, 263-265, 268, 293, 315, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з літ. «Б-1» загальною площею 30,9 кв. м., льоху літ. «б», сараю лід. «Д».

Визнати недійсним, в Ѕ частині, свідоцтво про право на спадщину від 09.10.2019 року, за реєстровим №2679, на житловий будинок літ. «А-1» на ім`я ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3081 (три тисячі вісімдесят одну) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець