10.12.2020
Справа № 642/7191/16-ц
Провадження № 2/642/2010/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Шрамко Л.Л., за участю секретаря Бондаренко В.П., розглянувши позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором № НАD0GK01270019 від 26/10/2006 року станом на 13.05.2016 у розмірі 1 569 112, 43 грн., що еквіввалентно 61 995, 75 доларів США.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2017 року провадження у даній справі було зупинено до розгляду Московським районним судом м. Харкова цивільної справи № 643/18734/15ц (провадження № 2/643/68723/15) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Дзержинському районі м.Харкова, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 3-я особа - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАD0GK01270019 від 26/10/2006року у розмірі 35 818, 75 доларів США, що еквівалентно 2 86099, 27 грн. відмовлено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанку» про припинення договору поруки відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 23 червня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ««ПриватБанк», та в цій частині ухвалене нове рішення. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 7 162,87 дол. США, що еквівалентно 52231 33 грн, за його солідарним обов`язком з ОСОБА_1 на виконання умов договору №HAD0GK01270019/1 від 26.10.2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 7162,87 дол. США, що еквівалентно 52 231 грн. 33 коп., за її солідарним обов`язком з ОСОБА_1 на виконання умов договору №HAD0GK01270019/2 від 26.10.2006 року.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року залишено без змін.

Жодна з сторін не повідомила суд про прийняте судового рішення та відсутність підстав для подальшого зупинення провадженні у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 5 листопада 2020 року за ініціативою суду провадження у даній справі поновлено у зв`язку з відсутністю на даний час підстав ля зупинення справи, набрання вказаними судовими рішеннями законної сили, справа призначена до судового розгляду на 16 листопада 2020 року 9 год. 50 хвил.

Позивач- АТ КБ «Приватбанк» належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 12.11.2020.

У зв`язку з неявкою представника позивача в судове засідання 16 листопада 2020 року судовий розгляд відкладено на 25 листопада 2020 року 9 год. 40 хвил., судова повістка на 25 листопада 2020 року (поштове відправлення № 579) вручена представнику позивача 20.11.2020, про що свідчить інформація Укрпошти.

У зв`язку з неявкою представника позивача 25 листопада 2020 року судовий розгляд відкладено на 10 грудня 2020 року 10 год. 10 хвил., судова повістка на 10.12.2020 отримана представником позивача 30 листопада 2020 року, про що свідчить поштове повідомлення.

Представник позивача в судове засідання 10 грудня 2020 року о 10 год. 10 хвил. в черговий раз не з`явився, причини неявки суду не повідомив, доказів поважності причин неявки не надав, клопотань про розгляд справи у його відсутності також не надав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що представник позивача неодноразово не з`являється в судове засідання без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що не має жодного боргу перед банком, квартира, яка була в іпотеці, банком реалізована, та вважав необхідним залишити позов без розгляду.

Суд приходить до висновку, що справу слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним.Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявник не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи, що, зокрема, свідчить про те, що він протягом тривалого часу не звертався до суду за інформацією щодо стану розгляду його заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України».

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вивчав можливість розгляду справи по суті у відсутності представника позивача, та прийшов до висновку про неможливість такого розгляду, враховуючи наявність судового рішення про стягнення грошових коштів за тим же кредитним договором, який є предметом розгляду даної справи.

Неявка представника позивача за наведених обставин перешкоджає розгляду цивільної справи по суті. За таких обставин суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з тими ж самими вимогами.

Керуючись ст. ст. 257-260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повної ухвали

Повна ухвала складена 10 грудня 2020 року.

Суддя Л.Л. Шрамко