СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/4561/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В. розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2020 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

06.07.2020 визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), та 07.07.2020 передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.07.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

10.07.2020 позивач виконала вимоги ухвали від 07.07.2020.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2020 відкрито провадженняза правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 17).

Разом з тим, 26.10.2020 від позивача надійшла до суду заява про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із примиренням та відновленням сумісного проживання з чоловіком (а.с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з заявленим до початку розгляду справи по суті клопотанням позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 48, 130, 131, 223, 257, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали складено 11.12.2020.