Номер провадження 2/754/3483/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шаманаєвої А.Д.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , Деснянський районний відділ Головногоуправління державної міграційної служби в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні користування права власності.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі зареєстровано 4 осіб, з яких проживає двоє: вона та її мати ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_3 , хоча і зареєстрований у квартирі, однак фактично з 2000 року не проживає та не з`являється. Реєстрація відповідача у квартирі призводить до проблем зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але фактично нараховуються, чим порушуютьсяїї (позивача) права.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 , просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартири АДРЕСА_1 , та усунення перешкод у здійсненні користування права власності шляхом зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку із вищезазначеної квартири.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

06 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року у зазначеній справі.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В. від 21 серпня 2020 року заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення від 07 березня 2019 року у справі № 754/12325/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , Деснянський районний відділ Головного управління державної міграційної служби в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права власності. Призначено підготовче засідання у справі.

У лютому 2020 року від ОСОБА_4 до суду надійшла уточнена позовна заява, у відповідності до якої позивачем доповнено мотивувальну частину позову та уточнено прохальну частину, а саме просила визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І. В. від 29 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 13 лютого 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи - ОСОБА_6 судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 72,2 кв. м, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (том 1, а. с. 9).

Згідно відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №102/30/3950 від 29 серпня 2018 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, з них дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а. с. 14).

Із актів, складених ЖЕД-313 16 серпня 2017 року, 15 листопада 2018 року, 14 лютого 2018 року, 14 березня 2018 року, 04 квітня 2018 року, 16 травня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 не проживають у вказаній квартирі (том 1, а. с.15-20).

31 травня 2018 року та повторно 03 липня 2018 року позивачка направляла на відому адресу проживання відповідача письмові вимоги щодо добровільного зняття з реєстрації, що підтверджується описом вкладення (том 1, а. с. 27-30).

Із актів, складених ЖЕД-313 05 грудня 2018 року, 08 лютого 2019 року, 10 жовтня 2019 року, 30 жовтня 2019 року, 16 травня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 не проживають у вказаній квартирі (том 1, а. с. 181-184).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника,

у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші

не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У статті 405 ЦК України зазначено, що члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла.

З огляду на викладене, суд вважає позовну заяву ОСОБА_4 у частині про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки останній без поважних причин понад один рік не проживає у спірній квартирі, не сплачував комунальні послуги, відсутні відомості

й того, що відповідач є членом сім`ї позивача. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача не надав належних та допустимих доказів наявності будь-яких перешкод у користуванні спірною квартирою.

Крім того, уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_4 просила визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування спірною квартирою, вказувала, що з часу свого народження останній проживає зі своїм батьком у іншій квартирі.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьків проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Отже, з наведених норм вбачається, що з часу народження ОСОБА_5 не міг самостійно обирати місце свого проживання, вбачається, що причини непроживання останнього у спірній квартирі мали вимушений характер та не були його особистим волевиявленням, що не є безумовною підставою для позбавлення права користування житлом.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 у частині визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі статей 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, 64, 150, 156, 161 ЖК України, статей 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Відділ реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Треті особи:

ОСОБА_6 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 .

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, , місцезнаходження - м. Київ, пр. Маяковського, 21-Г.

Відділ реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження - м. Київ, пр. Маяковського, 29.

Суддя