Ухвала

16 січня 2020 року

м. Київ

справа № 531/1353/17

провадження № 61-809ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») у жовтні 2017року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 038,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 18 квітня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку з визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобов`язання за даним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, видавши відповідачу кредитну картку з відповідним лімітом. Відповідач свої обов`язки системно не виконував, у зв`язку з чим станом на 14 вересня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 19 038,65 грн, яка складається з наступного: 7 078,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4 707,93 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5 869,01 грн - пеня; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 882,79 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 078,92 грн та сплачений судовий збір у розмірі 594,90 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та неустойки, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав їх недоведеними та безпідставними.

АТ КБ «ПриватБанк» у січні 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року та Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у вищевказаній справі.

У своїй касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати в частині незадоволених позовних вимог ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог, в іншій частині просить рішення залишити без змін.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованостіу розмірі 19 038,65 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перешкоджає його стабільній роботі та порушує його майнові інтереси, є безпідставними, оскільки заявником не додало до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Крім того касаційна скарга містить посилання на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами не взято до уваги правових висновків Верховного Суду України та Верховного Суду за аналогічними справами. Однак Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 04 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков