Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1460/20
Провадження № 2-з/674/2/20
УХВАЛА

04 грудня 2020 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шклярук В.М., розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шклярука В.М. перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення вартості майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

03.12.2020 у провадження судді Шклярука В.М. також надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності.

Крім того, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив вжити заходи забезпечення вказаного зустрічного позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною вартістю 65700 грн.: холодильник марки Samsung RB, варочну поверхню марки Ariston, духову шафу марки Ariston, два телевізори марки Philips, пральну машину марки LG, шкіряний диван та два крісла, меблевий спальний набір (ліжко, комод, дві тумбочки, кухонний меблевий набір (гарнітур), шафу для одягу кутову.

Заява обґрунтована тим, що вказані речі були придбані за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і на даний час перебувають у користуванні відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , однак остання не включила ці речі до загального обсягу майна, яке підлягає поділу між колишнім подружжям, в зв`язку з чим існують обґрунтовані підстави побоюватись, що ОСОБА_2 може розпорядитися ним, щоб позбавити ОСОБА_1 права власності на частку у спільному майні подружжя, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч.1 ст.153 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, кат і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 в п.1 роз`яснив, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, а також із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки вважає, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 може розпорядитись зазначеними у заяві речами на власний розсуд.

Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.

Також позивач не наводить в своїй заяві жодних обґрунтувань, які б свідчили про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, що невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективність вжиття таких заходів.

Крім того, ОСОБА_1 не надано доказів, що майно на яке він просить накласти арешт перебуває у відповідачки за зустрічним позовом, не зазначено доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог та надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, а тому вважає за доцільне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецького районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя В.М. Шклярук