Справа № 157/1637/19
Провадження №2/157/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Семенюк О.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Подкаури О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Рівненської міської ради Рівненської області, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Рівненської міської ради Рівненської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2019 року справу за територіальною підсудністю передано на розгляд Камінь-Каширському районному суду Волинської області, який ухвалою від 25 липня 2019 року прийняв справу до свого провадження.

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 31 жовтня 2019 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа, як не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Рівненської міської ради Рівненської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та виділено позовну вимогу про визначення місця проживання дитини в самостійне провадження.

Позов про визначення місця проживання дитини мотивовано тим, що 29 травня 2015 року в Карасинській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області позивачка зареєструвала шлюб із відповідачем. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, через що постійно виникали сварки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сім`ї стало неможливим.

У зв`язку з розірванням шлюбу, з метою якнайкращого захисту інтересів спільної з відповідачем дитини, позивачка вважає доцільним визначити місце проживання їх сина з нею, оскільки той із батьків, з ким буде визначено місце проживання дитини, фактично несе більшу відповідальність за щоденну організацію життя та побуту дитини, забезпечення належних побутових умов для її виховання, навчання, в той час як за тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, повністю зберігаються всі права і можливість також приймати участь у вихованні дитини. На даний час син проживає спільно зі сторонами. Позивачка, як мати, належним чином виконує свої обов`язки, забезпечує належні побутові умови проживання для сина та догляд за ним, купує необхідний одяг, продукти харчування, засоби дитячої гігієни, забезпечує сину культурний, творчий та духовний розвиток. Відповідач, проживаючи разом із позивачкою та сином, фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо матеріального утримання дитини та створення сину необхідних побутових умов, які б сприяли його нормальному зростанню та розвитку. На момент подачі позовної заяви сторони проживали разом, однак найближчим часом позивачка буде вживати всіх заходів щодо їх окремого проживання.

Посилаючись на зазначені вище обставини, просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_6 з нею та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що шлюб між сторонами на даний час розірвано. В той же час законні інтереси дитини мають бути захищені в повній мірі. Тому вважає, що місце проживання малолітнього Давида має бути визначено рішенням суду. Враховуючи, що основний тягар обов`язків по вихованню сина на даний час несе позивачка, тому саме з нею слід визначити місце проживання дитини. Крім того, зазначила, що окрім аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки, вона отримує соціальну допомогу, допомогу при народженні дитини та, при можливості, підробляє, тому її майновий стан дозволить належним чином забезпечити нормальні умови для виховання малолітнього сина.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки і піклування Рівненської міської ради Рівненської області Подкаура О.М. проти задоволення позову не заперечила. Пояснила, що при обстеженні умов проживання ОСОБА_3 було встановлено, що для малолітнього Давида створені всі необхідні умови для належного проживання та виховання, в чому вона особисто переконалася під час візиту до помешкання позивачки в жовтні 2019 року.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , сторони по справі, проживали в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2015 року по 12 листопада 2019 року. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_6 . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9) та рішенням Камінь-Каширського районного суду від 12 листопада 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З оглянутих в судовому засіданні копій договорів оренди від 18 серпня 2017 року (а.с. 17), від 17 серпня 2018 року (а.с. 18), укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , вбачається, що позивачка та її малолітній син Давид проживають в орендованій квартирі в м. Рівне.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини малолітня дитина не повинна бути розлученою зі своєю матір`ю, окрім тих випадків, коли мають місце виключні обставини.

Будь-яких обставин, за яких син сторін Давид повинен бути розлучений з матір`ю, судом не встановлено.

При визначенні місця проживання малолітнього Давила суд також не може залишити поза увагою позицію відповідача до даного спору, який позов визнав повністю.

Разом з тим, позивачка довела, що здатна належним чином забезпечувати та гідно виховувати свого сина. Це підтверджується також поясненнями представника органу опіки і піклування, яка особисто досліджувала умови проживання ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_6 і позитивно оцінила створені позивачкою умови для належного виховання дитини.

Таким чином, беручи до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема позивачки, яка фактично сама виховує сина, особисту прихильність дитини до матері, а також відношення відповідача до своїх батьківських обов`язків, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього Давида разом із матір`ю.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивачка ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; відповідач ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Рівненської міської ради Рівненської області, вул. Поштова, 2, м. Рівне, Рівненська область, 33028, .

Головуючий: Б. С. Гамула