Справа № 456/3559/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/1005/19 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором на відшкодування витрат №06- 81/1/12.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 20 березня 2012 року між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія», від імені та в інтересах якого виступала Стрийська нафтогазорозвідувальна експедиція ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», та ОСОБА_1 було укладено Договір на відшкодування витрат №06- 81/1/12, відповідно до умов якого позивач несе витрати у вигляді податку за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач користується частиною будівель та споруд за договором купівлі-продажу 63/100 часток будівель споруд від 30.11.2011 року, які розміщені за даною адресою та відповідач зобов`язується щомісячно з 1 січня 2012 року відшкодувати позивачу витрати по платі земельного податку за користування земельною ділянкою в розмірі 2,42 га. Згідно умов договору, відшкодування витрат по сплаті земельного податку здійснюється на підставі розрахунків, виставлених позивачем, позивач зобов`язується в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, надати відповідачу рахунок, а відповідач зобов`язується в строк до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі виставленого рахунку відшкодувати позивачу витрати по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою. На виконання умов договору про відшкодування витрат від 20.03.2012 року, позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, відповідно на адресу відповідача були скеровані рахунки про відшкодування витрат по сплаті земельного податку. Згідно наданих рахунків відповідачем, частково погашено заборгованість в розмірі 40 059,56 грн. У зв`язку з чим позивачем були скеровані на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомлення про вручення акти звірки розрахунків між Стрийською НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та ОСОБА_1 , від 27.03.2013 року та акт звірки від 01.11.2016 року. Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 01 листопада 2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед Стрийською НГРЕ НГРЕ ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» становить 218793.04грн. Даний акт звірки рахунків на сьогоднішній час відповідачем не підписано та не надано жодних зауважень, заборгованість по договору про відшкодування витрат не погашено. Отже, станом на 01.11.2016 року за відповідачем рахується заборгованість за договором про відшкодування витрат №06-81/1/12 від 20.03.2012 року на суму 218793.04 грн. Оскільки відповідач договірні зобов`язання не виконує, на час звернення до суду заборгував позивачу 218793.04 грн. основного боргу, у зв`язку з чим йому було нараховано пеню в розмірі 35258.65 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 17893.00 грн., та 208657.97 грн. - інфляційних втрат. Крім того, згідно з пунктом 3.1 Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Зважаючи на наведене, у зв?язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідач порушує майнові права позивача та завдає йому значних збитків, а тому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору №06-81/1/12 про відшкодування витрат в сумі 480602.66 грн., з них 218793.04 грн. заборгованість з відшкодування витрат, 35258.65 пеня, 17893.00 грн. - 3% річних, 208 657,97 грн. - інфляційні втрати та судові витрати.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» заборгованість по Договору №06-81/1/12 в загальній сумі 291755 (двісті дев?яносто одна тисяча сімсот п?ятдесять п?ять) грн. 44 коп., з них заборгованість з відшкодування витрат по договору в сумі 133453 (сто тридцять три тисячі чотириста п?ятдесят три) грн.. 32 коп., пеню в сумі -20116 (двадцять тисяч сто шістнадцять) грн.. 71 коп., 3% річних в сумі 10914 (десять тисяч дев?ятсот чотирнадцять) грн.. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 127271 (сто двадцять сім тисяч двісті сімдесят одну) грн. 41 коп..

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» судові витрати в сумі 4376 (чотири тисячі триста сімдесят шість) грн.33 коп.

В задоволенні решти позову Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до ОСОБА_1 про стягнення решти суми заборгованості та решти судового збору відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , вважає, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що позивач, всупереч вимогам п.п.1.2 і п.п.8.5 п.5 договору №06-81/1/12 не надав жодного розрахунку по сплаті земельного податку незважаючи на те, що такі розрахунки є невід`ємною частиною цього договору. З матеріалів справи вбачається, що розрахунками по сплаті земельного податку є дві податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 та 2013 роки, однак матеріали справи не містять розрахунку за 2014 рік, що підтверджується клопотанням ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» від 06.09.2017 року №13-1591/13. Зазначає, що позивач без поважних причин пропустив строк на звернення до суду про стягнення заборгованості за наступними рахунками про відшкодування витрат по сплаті земельного податку: рахунок №102 від 05.07.2012 року на суму 64 159,56 грн., рахунок №140 від 28.08.2012 року на суму21 386,52 грн., рахунок №157 від 25.09.2012 року на суму 10 693,26 грн.. рахунок №175 від 22.10.2012 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №220 від 26.12.2012 року на суму 21 386,52 грн., рахунок №11 від 25.01.2013 року на суму 10693,26 грн., рахунок №28 від 25.02.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №56 від 26.03.203 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №85 від 30.04.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №151-а від 31.05.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №170 від 27.06.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №194 від 30.07.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №236 від 30.08.2013 року на суму 10 693,26 грн., рахунок №277 від 30.09.2013 року на суму 10 693,26 грн. Дана обставина підтверджується ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.06.2015 року у справі №456/3455/13-ц, якою залишено без розгляду позовну заяву Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення заборгованості за рахунком №44 від 25.02.2014 року на суму 21 386,52 грн., оскільки позивач всупереч вимогам п.п. 1.2 п.1 договору не надав розрахунку за 2014 рік. Крім того апелянт зазначає, що позивач без поважних причин пропустив строк на звернення до суду про стягнення пені, а відтак позовні вимоги є безпідставними. Разом з тим апелянт вказує, що судом вірно встановлено, що розмір нормативно грошової оцінки кв.м. земельної ділянки по АДРЕСА_1 за 2012 та 2013 рік становить 212,10 грн., а не 441,87 грн., як вказано позивачем. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконував зобов`язань за Договором про відшкодування витрат, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно з 01 січня 2012 року відшкодовувати відповідачу витрати по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою в розмірі 2,42 га, у зв`язку з чим у нього склалася заборгованість по відшкодуванню позивачу витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою, по пені, 3% річних та інфляційних, що становить 291755.44 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи безспірно підтверджується, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 26 вересня 2002 року №288 Стрийській нафтогазорозвідувальній експедиції в постійне користування було надано земельну ділянку площею 24200 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для виробничих цілей.

Згідно договору купівлі-продажу від 18 вересня 2008 року НАК «Надра України» продала, а ТзОВ «Квадрига-4» купило 63/100 частин будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому ТзОВ «Квадрига» продало ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 липня 2011 року, до якого перейшло право власності на 63/100 частин вказаного нерухомого майна.

20 березня 2012 року між НАК «Надра України», від імені та в інтересах якого виступала Стрийська нафтогазорозвідувальна експедиція ПД НАК «Надра України» та ОСОБА_1 було укладено договір про відшкодування витрат, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно з 01 січня 2012 року відшкодовувати відповідачу витрати по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою в розмірі 2,42 га.

Умовами Договору №06-81/1/12 від 20.03.2012р., про відшкодування витрат, п. 1 передбачено, що у зв`язку з тим, що позивач несе витрати у вигляді податку за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач користується частиною будівель та споруд за договором купівлі-продажу 63/100 часток будівель споруд від 01.01.2012р., які розміщені за даною адресою, відповідач зобов`язується щомісячно з 1 січня 2012 року відшкодовувати позивачу витрати по сплаті земельного податку для користування земельною ділянкою в розмірі 2,42га. Відшкодування витрат по сплаті земельного податку здійснюється на підставі розрахунків, виставлених позивачем. Пунктом 2 договору передбачено, що позивач зобов`язується в строк до 10 числа, наступного за звітним місяцем, надати відповідачу рахунок, а відповідач зобов`язується в строк до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі виставленого рахунку відшкодувати позивачу витрати по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Всі розбіжності, спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються у судовому порядку. П. 6 Договору встановлено, що даний Договір набирає законної сили після підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін, з дати його погодження в ДП НАК «Надра України «Західукргеологія» та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв?язку з невиконанням умов договору відповідач допустив заборгованість по Договору №06-81/1/12 про відшкодування витрат, яка становить 480602,66 грн., з них - 218793,04 грн., заборгованість з відшкодування витрат, 35258,65 пеня, 17893,00 грн. - 3% річних, 208 657,97 грн. - інфляційні втрати, розрахунок яких позивачем долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який не погодився з твердженнями відповідача щодо того, що позивач не є платником податку відносно спірної земельної ділянки, не є власником або користувачем спірної земельної ділянки, з огляду на рішення Апеляційного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року в справі №456/5916/13 за позовом ОСОБА_1 , до ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія», третіх осіб Стрийської об?єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, Управління Держземагенства, Приватного підприємства «Неллі» про визнання договору про відшкодування витрат недійсним, яке набрало законної сили, яке має преюдиційне значення для даної справи, оскільки предметом позовних вимог по даній справі є стягнення заборгованості по договору про відшкодування витрат із сплати податку на землю, який є дійсним.

Питання про внесення змін у даний договір в частині зміни площі земельної ділянки, за яку необхідно відшкодовувати кошти, між учасниками справи не вирішувалося.

Судом першої інстанції детально проаналізовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №70-877, що складений 14.03.2011 року Управлінням Держкомзему у м. Стрий Львівської області, з якого вбачається, що нормативно грошова оцінка квадратного метра цієї земельної ділянки становить 212,10 грн., а загальна площа земельної ділянки під забудовою складає 24200 кв.м.

Аналізуючи долучені до матеріалів справи дві податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік і 2013 рік, судом першої інстанції встановлено, що ставка податку за земельну ділянку по АДРЕСА_1 проводилась з нормативно грошової оцінки в розмірі - 441,87 грн., разом з тим з долученої до матеріалів справи нормативно грошової оцінки цієї земельної ділянки вбачається, що нормативно - грошова оцінка квадратного метра цієї земельної ділянки становить 212,10 грн., а тому суд першої інстанції вірно не погодився з наданим позивачем розрахунком заборгованості, та дійшов до обґрунтованого висновку, що заборгованість слід рахувати виходячи із нормативно грошової оцінки, що становила 212.10 грн. за один квадратний метр

Такі висновки суду першої інстанції сторонами не заперечувалися.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка склалася, починаючи з січня 2012 року і станом на листопад 2016 року, на день подання позову.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем сплачено земельний податок, що підтверджується копіями платіжних доручень про перерахування земельного податку, податковими деклараціями про сплату земельного податку, а відтак такі кошти підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до умов договору про відшкодування витрат №6-81/1/12.

Однак, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, з врахуванням того, що ПП "Неллі" частково відшкодовувало кошти по земельному податку з частини земельної ділянки, якою користувалося, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і стягненню з ОСОБА_1 на користь відповідача підлягає заборгованість по Договору №06-81/1/12 в загальній сумі 291755.44 грн., з яких: заборгованість з відшкодування витрат по договору в сумі 133453.32 грн., пеня в сумі 20116.71 грн., 3% річних в сумі 10914. 00 грн., інфляційні втрати в сумі 127271.41 грн.

Зменшуючи суму задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормативно грошова оцінка квадратного метра цієї земельної ділянки площею 24000 кв.м становить не 441.87 грн., а 212.10 грн., за вищенаведеного дійшов висновку про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про застосування позовної давності до частини позовних вимог.

Заперечуючи щодо позову, представник відповідача подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності слід залишити без задоволення, оскільки строк позовної давності тривалістю три роки, на які посилається відповідач, не настав.

Матеріали справи (т.1 а.с.74 - 76) ) містять заяву представника ОСОБА_1 про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу позовної давності, оскільки строк з на звернення до суду за захистом своїх прав позивач пропустив без поважних причин, і такий не підлягає поновленню.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

З акту звірки розрахунків від 27.03.2013 року вбачається, що заборгованість відповідача по відшкодуванню позивачу витрат по сплаті земельного податку становить 120339.34 грн.

З акту звірки розрахунків від 01.11.2016 року заборгованість становить 120339.34 грн., за період з квітня 2013 року до 30.09.2013 року (включно) нараховано по 10693.26 грн. щомісячно, за листопад 2013 року нараховано 4953.24 грн., за грудень 2013 року 7954.38 грн., за січень і лютий 2014 року по 10693.26 грн. за кожен місяць (21386.52 грн.).

Як встановлено з матеріалів справи, починаючи з квітня 2013 року ОСОБА_1 не сплачував ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» кошти на відшкодування витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою, з позовом про стягнення заборгованості по сплаті коштів на відшкодування цих витрат звернувся 21.11.2016 року, тобто, з пропуском строку позовної давності, а відтак слід застосувати позовну давність до окремих місячних платежів, і стягненню з відповідача підлягають кошти на відшкодування витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою в межах строку позовної давності, тобто, за період з 21.11.2013 року до 21.11.2016 року, що становить 8554.70 грн. (за листопад грудень 2013 року), виходячи з розрахунку плати за місяць 4277.35 грн. Ставка земельного податку на земельну ділянку площею 24200 кв.м становить 51328.20 грн. на рік (24200.кв.м х 212.10 грн. за кв.м х 1% ); 51328.20 : 12 міс. = 4277.35 грн. за місяць.

Що стосується коштів на відшкодування витрат по сплаті позивачем земельного податку за січень лютий 2014 року, то такі кошти стягненню не підлягають, оскільки позивач не подав відповідачу податкову декларацію за 2014 рік, подання якої передбачено умовами договору на відшкодування витрат №06-81/1/12.

А відтак, з ОСОБА_1 на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» слід стягнути кошти на відшкодування витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою в межах строку позовної давності, тобто, за період з 21.11.2013 року до 21.11.2016 року, що становить 8554.70 грн.

Застосовуючи позовну давність до окремих місячних платежів, колегія суддів виходить з умов договору №06-81/1/12 про відшкодування витрат від 20.03.2012 року, враховуючи, що рахунки на оплату надавалися позивачем щомісячно, з моменту укладення договору оплата доводилася до відома ОСОБА_1 та мала проводитись ним щомісячно, однак ОСОБА_1 такі кошти щомісячно не відшкодовував, про що позивачу безспірно було відомо, оскільки кошти на рахунок ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» не поступали.

Крім цього, стягненню з відповідача підлягає 3% річних, що становить 562.37 грн. (8554.7 х3% : 100% :365 днів х 800 днів) та 2035.00 грн. інфляційних.

Що стосується сплати пені, то така вимога не підлягає до задоволення з огляду на положення п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку про стягнення ОСОБА_1 на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» коштів на відшкодування витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою 8554.7грн., 562.37 грн. 3 відсотки річних, 2035.00 грн. інфляційних, а всього, 11152.07грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за спливом позовної давності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2019 рокускасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія»задовольни частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія»8554.70 грн. на відшкодування витрат по сплаті земельного податку за користування земельною ділянкою, 562.37 грн. три відсотки річних, 2035.00 грн. інфляційні, а всього 11152.07 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» - відмовити за спливом позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» 165.81 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 10.12.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.