Справа № 445/1247/20
провадження № 2/445/491/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Золочева в особі Золочівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у липні 2020 року Позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Золочева в особі Золочівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 .

У 6-ти міс. строк, визначений для подання заяви про прийняття спадщини, позивач не звернувся до нотаріуса у зв`язку з необізнаністю, оскільки вважав, що він, як єдиний спадкоємець, який проживав разом з батьком, спадщину фактично прийняв, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. А тому, він не зв`язаний таким строком, і заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину може подати в будь-який момент.

Однак згодом нотаріус йому роз`яснила, що спільного проживання не достатньо, оскільки таке повинно бути офіційно зареєстроване за одною адресою як спадкоємця так і спадкодавця.

У зв`язку з цим вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений з поважної причини, тому просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду в якій просить проводити розгляд у його відсутності. Позов підтримує на підставі викладених в позовній заяві обставин та поданих доказів.

Відповідач Золочівська міська рада в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, вимоги позову визнала.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем позовних вимог, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтверджені доказами, зібраними по справі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що він є єдиним можливим спадкоємцем після батька. Не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк в зв`язку з фактичним проживанням разом із батьком та був переконаний, що він фактично спадщину прийняв згідно п.3 ст. 1268 ЦК України, суд визнає поважними причини пропуску останньою цього строку, адже згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд України по справі 404/2163/16-ц від 04.07.2018, зазначає: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.»

Як видно зі змісту Постанов Верховного Суду України від 25.03.2020 року по справі № 140/871/16-ц, від 15.01.2020 року по справі № 200/9984/16-ц та від 03.10.2018 року у справі № 2516/1356/12-ц. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з"ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст.2,4,5,10,11-13,81,89,200,206,258,259,263-365,268,273,352,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Золочева в особі Золочівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Суддя В. М. Сивак