Провадження № 2/243/282/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.,

за участю секретаря Маслової К.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Слов`янськ Донецької області цивільну справу за позовом адвоката Лещенко Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко Андрій Вікторович, про розірвання договору про довічне утримання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Лещенко С.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, уточненим у ході судового розгляду справи, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 28 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язалась довічно утримувати ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, доглядом та надавати їй необхідну допомогу, а також зберігати у її довічному користуванні вищенаведений житловий будинок. Позивач зазначає, що протягом 2005-2006 років відповідач сумлінно виконувала свої обов`язки за вищезазначеним договором довічного утримання, але у зв`язку з наявним у неї психічним захворюванням останні роки вона не в змозі виконувати вищевказаний договір, адже вона систематично кілька разів на рік проходить стаціонарне лікування у психіатричній лікарні. На підставі викладеного позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та, по-перше, укладений 28 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір довічного утримання розірвати, а, по-друге, заборону відчуження переданого ОСОБА_1 у власність ОСОБА_2 на виконання цього договору довічного утримання житлового будинку АДРЕСА_1 , зняти.

Позивач Лещенко С.В. , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з`явився, проте від особи, в чиїх інтересах він діє, - ОСОБА_1 , яка також будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення їй судової повістки про виклик до суду за її зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду відзив, у якому заявлені адвокатом Лещенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути у її відсутність.

Третя особа - Приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд справу розглянути у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, доходить переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

28 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 256, за умовами якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язалась довічно утримувати ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою і зберігати у її безоплатному довічному користуванні вищевказаний житловий будинок.

Статтею 744 ЦК України договір довічного утримання (догляду) визначено як договір, за яким

одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Тобто правова природа договору довічного утримання полягає у тому, що власник майна передає своє майно у власність іншої особи саме з метою забезпечення себе довічним доглядом з боку набувача такого майна.

Разом з тим, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухваленим 31 липня 2013 року у справі № 243/4219/13-ц, провадження № 2-о/243/133/2013 за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, яке набуло законної сили 12 серпня 2013 року, ОСОБА_2 було визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_1 .

В той же час, за приписами ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Наведене дає суду підстави для висновку, що оскільки ОСОБА_2 в силу приписів ч. 1 ст. 40 ЦК України, відповідно до якої фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, з 12 серпня 2013 року буда визнана недієздатною, тобто такою, що не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то починаючи з 12 серпня 2013 року відповідач в силу об`єктивних причин не могла здійснювати догляд та піклуватися про будь-кого, включаючи себе, а отже не могла належним чином виконувати укладений між нею та ОСОБА_1 , яка, до того ж, і стала її опікуном, 28 січня 2004 року договір довічного утримання.

Разом з тим, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухваленим 10 листопада 2014 року у справі № 243/3776/14, провадження № 2-о/243/136/2014 за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, яке набуло законної сили 21 листопада 2014 року, вищенаведене рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2013 року було скасовано, а цивільна дієздатність ОСОБА_2 була поновлена.

Натомість з довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 179 від 20 вересня 2019 року слідує, що ОСОБА_2 , починаючи з 08 вересня 2019 року проходить лікування у цьому лікувальному закладі.

Отже суд доходить переконання, що незважаючи на поновлення цільної дієздатності відповідача, остання з незалежних від неї причин не в змозі утримувати ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, тобто не в змозі виконувати укладений між нею та ОСОБА_1 договір довічного утримання.

Пунктом першим частини першої статті 755 ЦК України передбачено, що на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем обов`язків за укладеним між нею та ОСОБА_1 28 січня 2004 року договором довічного утримання, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, заявлених адвокатом Лещенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 , та керуючись приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 січня 2004 року.

Вирішуючи позовні вимоги адвоката Лещенко С.В. в частині зняття заборони відчуження переданого ОСОБА_1 у власність ОСОБА_2 на виконання договору довічного утримання від 28 січня 2004 року житлового будинку АДРЕСА_1 , суд виходить з такого.

Пунктом третім частини першої статті 73 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження при посвідченні договору довічного утримання.

Так, з договору довічного утримання, укладеного 28 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 256, а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 194352448 від 21 грудня 2019 року слідує, що на забезпечення виконання договору довічного утримання від 28 січня 2004 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В.

28 січня 2004 року на житловий будинок АДРЕСА_1 , було накладено заборону відчуження.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Аналогічні приписи містить пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Отже оскільки договір довічного утримання, укладений 28 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, та враховуючи, що у разі розірвання договору довічного утримання відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане набувачу, керуючись приписами ст. 74 Закону України «Про нотаріат» суд доходить висновку про необхідність зняття заборони відчуження з житлового будинку АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 259, 263-268, 273 ЦПК України, ст. 744, 755, 756 ЦК України, ст. 73, 74 Закону України «Про нотаріат», пп. 5.1 п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги адвоката Лещенко Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Договір довічного утримання, укладений 28 січня 2004 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , посвідчений 28 січня 2004 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 256 - розірвати.

Заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , накладену 28 січня 2004 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстровану у реєстрі за № 257 з реєстраційний номером обтяження 2250572 - скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін