Справа № 182/5920/19
Провадження № 2/0182/753/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.01.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою.

Заяви по суті справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд визначити порядок користування квартирою39 в будинку АДРЕСА_1 визначивши йому у користування житлову кімнату площею 11 кв.м., його доньці ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,4 кв.м., кімнату з балконом площею 8,1 кв.м. залишити відповідачу ОСОБА_2 , ванну, коридор, туалет, кухню залишити у спільному користуванні (а.с.29-32).

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що його батько ОСОБА_4 був квартиронаймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. В квартирі зареєстровані він та відповідач. Його донька, ОСОБА_3 , тимчасово знята з реєстрації у спірній квартирі у зв`язку з навчанням у м. Дніпро та реєстрацією у гуртожитку ВУЗу. Квартира АДРЕСА_1 має три окремі кімнати, кухню, ванну, коридор та туалет. Він має намір приватизувати кімнату площею 11 кв.м., а його донька ОСОБА_4 - площею 17,4 кв.м. Відповідачеві при цьому залишається кімната площею 8 кв.м. У загальному користуванні залишається кухня, ванна, коридор та туалет. ОСОБА_2 не бажає у добровільному порядку визначати порядок користування спірною квартирою, чим позбавляє його та доньку права на приватизацію житла. Оскільки для звернення у відповідні органи необхідно зазначати конкретне приміщення квартири, то він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом (а.с.30-32).

ОСОБА_2 подала відзив на позов (а.с.58-59), просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилається на те, що з 1992 року зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , яка знаходиться у комунальній власності. У даній квартирі вона мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , який був основним квартиронаймачем та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особові рахунки, відкриті на його ім`я, до теперішнього часу не переоформлені. Крім того, за вказаною адресою був зареєстрований син її колишнього чоловіка ОСОБА_1 зі своєю донькою ОСОБА_4 , яка на той час не досягла повноліття. Позивач був вселений до спірної квартири згідно з актом державного виконавця від 01.02.2013 року та постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2013 року. ОСОБА_4 були передані ключі від житла, перешкод у користуванні відповідач йому не чинила, однак він не бажає там проживати та не зареєстрований. Його донька ОСОБА_4 також у добровільному порядку знялася з реєстрації за вказаною адресою та мешкає у м. Дніпрі за місцем навчання. Таким чином, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає лише ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вважає позовні вимоги позивача безпідставними (а.с.58-59).

Треті особи про розгляд справи повідомлялися належним чином (а.с.74,75), пояснень по справі не надавали.

Інших заяв та клопотань по суті справи учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

29.08.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.21-23).

05.11.2019 року відкрито провадження по справі , постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи з самостійними вимогами, залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 та Нікопольську міську раду (а.с.53-55).

Судом встановлено.

30.12.1986 року ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету № 641 від 19.12.1986 року видано ордер № 2168 на право зайняття квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.11).

На даний час особовий рахунок після смерті квартиронаймача ОСОБА_4 не переоформлений.

Згідно з наданою позивачем світлокопії довідки ТОВ КК «Домком-Нікополь» № 417 від 26.04.2019 року, у спірній квартирі разом із ОСОБА_4 був з 11.01.1990 року зареєстрований його син ОСОБА_1 та з 29.03.2001 року дружина ОСОБА_2 (а.с.12).

При цьому, згідно відомостей наданих адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, що надані на запит суду, встановлено, що ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49), а його донька, третя особа по справі ОСОБА_4 , має місце реєстрації у м. Дніпро (а.с.50).

З документів виконавчого провадження № 36212396 вбачається, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 був судовий спір, за результатами розгляду якого постановлено вселити ОСОБА_1 у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.68-69). Відповідно до акту державного виконавця від 29.01.2013 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 добровільно виконали вимоги виконавчого документа та передали ключі від спірної квартири та постановою від 01.02.2013 року виконавче провадження закінчено.

Згідно наданої світлокопії акту №106 від 18.04.2019 року, затвердженого КК"ДОМКОМ Нікополь" (а.с.67) ОСОБА_1 зі слів сусідів не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року і по теперішній час.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК України).

Відповідно до ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також однокімнатний жилий будинок.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» - в силу ст. 104 ЖК суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього.

З аналізу наведених положень закону не вбачається можливості встановлення порядку користування неприватизованою квартирою, за відсутності наймача.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що на даний час відсутній договір найму квартири, квартиронаймачем спірного житла рахується ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , особові рахунки після його смерті не переоформлені, та те, що у квартирі позивач ОСОБА_4 не зареєстрований, фактично не проживає, а натомість зареєстрована та проживає лише відповідач по справі ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Доводи позивача про наявність перешкод у приватизації спірної квартири позивачем не доведені, оскільки із наданих суду письмових доказів не вбачається, що позивач звертався до відповідного органу для приватизації житла та йому було в цьому відмовлено.

Суд також не розглядає вимоги позивача щодо визначення в користування його доньці ОСОБА_3 кімнати площею 17,4 кв.м. у спірній квартирі, оскільки вона не є позивачем по справі, з самостійними вимогами не зверталася, та будь-яких доказів на підтвердження своїх повноважень на ведення справ у суді від її імені суду позивачем не надано.

Таким чином , судом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання житлових прав позивача відповідачем, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12,13,18,76,81,141,263-265, 354 ЦПК, ст.ст. 15,16, 29 ЦК України ст.ст. 63,104 ЖК України суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Повний текст рішення складено 20.01.2020 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 ;

відповідач - ОСОБА_2 , 1958 року народження, ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_8 ;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Нікопольська міська рада, , адреса: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,буд. 3.

Суддя: А. Г. Багрова