Провадження № 2/219/732/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2020 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
01 листопада 2019 року адвокат Руднєва Інна Сергіївна, яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у якій зареєстрована ОСОБА_2 , яка була колишнім власником вказаної квартири, але не проживає в ній з 2016 року, що підтверджується відповідним актом. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідоме, її особистих речей у належній ОСОБА_1 квартирі немає. З причин формальної реєстрації відповідача у квартирі позивач вимушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, крім того, вона також позбавлена можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, з огляду на що вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 30 хвилин 09 грудня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.
09 грудня 2019 року через неявку відповідача ОСОБА_2 та відсутність відомостей про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання, ухвалою суду судове засідання відкладено на 08 годину 00 хвилин 15 січня 2020 року.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 , які про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, та у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, не з`явились. Представником позивачаподано до суду заяву, у якій вона просила розглядати справу без її та позивача участі, зауваживши, що вони підтримують позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою від 13 листопада 2019 року строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 вересня 2019 року (а.с. 9), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 182322187 від 25 вересня 2019 року (а.с. 13).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 196621137, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є позивач (а.с. 37-38).
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3823 від 01 жовтня 2019 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання Світлодарської міської ради Бичковською В.М., вбачається, що відповідач зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 14).
Згідно акту про встановлення факту фактичного проживання від 21 жовтня 2019 року, складеного депутатом Світлодарської міської ради Болховітіною О.М. в присутності сусідів-свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що з 2016 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.
При розгляді справи судом встановлено, що відповідач користувалася житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , але вона не є членом сім`ї власника вказаної квартири і тому у відповідності до норм статті 71 ЖК УРСР за нею не зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Враховуючи викладене, суд вважає, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі без поважних на те причин знайшов своє підтвердження при розгляді справи, у зв`язку з чим за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 768,40 гривень.
Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 280, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Задовольнити у повному обсязі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя О.С.Конопленко