КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 754/7824/19

провадження № 22-ц/824/1022 /2020

16 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

за участю секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14», Київської міської ради, третя особа: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Музиченко Юлії Вадимівнина рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року в складі судді Таран Н. Г.,

встановив:

28.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2

26 січня 2017 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_2 , який був спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 обґрунтована відсутністю документів, що підтверджують право власності будь-кого із зазначених померлих на майно та державної реєстрації права на квартиру. Відповідно до змісту довідки про сплату пайових внесків за квартиру, виданої 04.03.2014 за №378 ЖБК «Хімік-14», на день смерті ОСОБА_3 пайові внески не були сплачені в повному обсязі.

Зазначила, що 07 липня 1986 року члену ЖБК "Хімік-14" ОСОБА_3 на сім`ю з двох осіб, на неї та її сина ОСОБА_2 , видано ордер на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 в будинку житлово-будівельного кооперативу №057311. Ордер видано на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК « Хімік-14», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 18.06.1986 №600/3.

Відповідно до довідок ЖБК «Хімік-14» від 04.03.2014 р. та від 08.04.2019 р. ОСОБА_3 є власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 , сума пайового внеску за вищевказану квартиру в розмірі 10 067 руб. 75 коп. сплачена 01 січня 1992 року в повному обсязі, що складає суму паєнакопичення.

Зазначила, що пайовий внесок у повному обсязі було внесено вже після смерті ОСОБА_3 її сином ОСОБА_2

Пайовий внесок було прийнято ЖБК «Хімік-14» та зараховано до складу паєнакопичення, про що видано відповідну довідку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , він є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої.

Оскільки право власності на квартиру за життя спадкодавця не було зареєстровано, просила визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Музиченко Ю. В. просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначила, що ОСОБА_3 була членом ЖБК «Хімік-14», повністю сплатила пайовий внесок за спірну квартиру. Внесення коштів як пайового внеску в повному обсязі було прийнято обслуговуючим кооперативом ЖБК «Хімік-14» від сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та зараховано до складу паєнакопичення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Документом, що підтверджує право власності на кооперативну квартиру, є довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. В матеріалах справи наявна відповідна довідка про членство та внесення пайового внеску у повному обсязі ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог є необґрунтованою.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представники - ОСОБА_5 та Музиченко Ю. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник ЖБК "Хімік-14" - Сахно Т. Я. проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 19.07.1988 по теперішній час зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою з 18.02.2014 р. зареєстровано її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії ордера на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу від 07 липня 1986 року НОМЕР_1, ордер видано члену житлово-будівельного кооперативу ОСОБА_3 на сім`ю з двох осіб на право зайняття житлового приміщення площею 28,9 кв.м., що складається з двох кімнат, в квартирі АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - син.

Ордер видано на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК « Хімік-14», затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 18.06.1986 №600/3 (а.с.47).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, 25 листопада 1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.221).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 24 жовтня 1989 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано (а.с.56).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.51).

Відповідно до довідок ЖБК "Хімік-14" від 04.03.2014 №378, від 08.04.2019 №704, виданих на ім`я ОСОБА_3 , сума пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 10 067 руб. 75 коп. сплачена 01 січня 1992 року в повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с.45, 46).

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 залишок несплаченого пайового внеску за вищевказану квартиру становив 5 4 97,08 руб (а.с.8 т.2).

Суму паєнакопичення в повному обсязі після смерті ОСОБА_3 сплатив її син - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50 т.1).

Відповідно до інформаційної довідки Київського міського Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 23.10.2014 № 79454, квартира АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вказану квартиру відсутні (а.с.25).

26 січня 2017 року державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Храпійчук Т. В., на підставі поданих документів, що знаходяться в спадковій справі №1219/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , та в спадковій справі №85/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину слугувала відсутність документів, що підтверджують право власності будь-кого із зазначених померлих на майно та державної реєстрації права власності на квартиру, а також те, що на день смерті ОСОБА_3 пайові внески не були виплачені в повному обсязі (а.с.34).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання права власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 , суд першої інстанції виходивіз того, що пайовий внесок за кооперативну квартиру було сплачено після смерті члена цього кооперативу ОСОБА_3 , а тому остання не набула права власності на вказане майно. Зі змісту довідки про сплату пайових внесків неможливо встановити в якому розмірі на день смерті ОСОБА_3 пайові внески були сплачені. Враховуючи те, що за життя ОСОБА_3 не набула права власності на нерухоме майно, то її син ОСОБА_2 не може вважатися таким, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на нерухоме майно у вигляді спірної квартири.

Колегія суддів погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 15 Закону України «Про власність» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №5 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу,члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески,до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми які підлягають поверненню, а не квартирна, дача, гараж, садовий будинок. Частина пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, необхідною умовою набуття права власності на кооперативну квартиру станом на час виникнення спірних правовідносин була повна сплата пайових внесків членом житлово-будівельного кооперативу.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_3 , яка була членом житлово-будівельного кооперативу "Хімік-14", за свого життя не сплатила пайовий внесок за кооперативну квартиру в повному обсязі, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що спадкодавець не набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а тому остання не може бути успадкована її спадкоємцями, є правильним.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_2 користувався правами та обов`язками члена кооперативу та діяв як член кооперативу, оскільки на його ім`я було оформлено особовий рахунок, йому було видано оригінал ордеру на квартиру, питання щодо його виселення зі спірної квартири не підіймалося, останній сплатив пайові внески за квартиру у повному обсязі, з 1991 по 2016 рік проживав в спірній квартирі без жодних перешкод з боку кооперативу, а тому він сам набув право власності на спірну квартиру, є необґрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів того, що син ОСОБА_3 , який сплатив пайовий внесок після смерті своєї матері в повному обсязі, був членом житлово-будівельного кооперативу "Хімік-14", або подавав заяву про вступ до членів цього кооперативу для реалізації права власності на кооперативну квартиру.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Музиченко Юлії Вадимівни залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: Т. А. Семенюк

І. М. Рейнарт