Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1797/19
Провадження № 2/273/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 січня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Філоненко О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом участю з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:зобов`язати відповідача усунути перешкоди власнику 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та членам його сім`ї у користуванні його часткою житлового будинку, шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового приміщення та припинення протиправної поведінки.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 1/3 або 39/100 ідеальних частин вказаного житлового будинку згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2019 року. Власником інших двох 1/3 частин даного житлового будинку є його брат ОСОБА_3 та дружина померлого ОСОБА_4 відповідачка по справі ОСОБА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 з часу набуття ним права власності на частину житлового будинку і господарських споруд активно перешкоджає йому і його дітям у доступі до житла, навісила замки, не дає ключів, вчиняє активний фізичний опір у доступі до житла, погрожує фізичною розправою, в тому числі і вбивством. Останній конфлікт з цього приводу відбувся 02.09.2019 року і з приводу таких неправомірних дій він був змушений звернутись до поліції. Оскільки відповідачка не бажає добровільно надати йому і членам його сім`ї доступ до користування належним йому на праві власності частини житла, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, і дав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що дійсно здійснювала перешкоди ОСОБА_1 у користуванні його частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , змінивши замок від вхідних дверей житлового будинку та забравши ключі. Вважала, що так як вона з 2013 року проживала в даному будинку разом із померлим власником ОСОБА_4 , 09.09.2014 року зареєструвала шлюб з ним, утримувала будинок та здійснювала у ньому ремонт, то позивач син померлого ОСОБА_4 та члени його сім`ї , не мають права на вказаний будинок.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2019 року в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 належить 39/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими прибудовами та спорудами, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 178160626 від 20.08.2019 року (а.с. 7, 8 ).

Власниками інших 1/3 часток вищевказаного будинку є ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 .

Відповідачці ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 39/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2019 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 178627434 від 23.08.2019 року ( а.с. 83, 84 ).

Відповідно до вимог ст. ст. 41, 47 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожен має право на житло.

Стаття 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном.

Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що «відповідно до змісту положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

У зазначеній вище постанові також зазначено, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем є підставою для задоволенню позову.

Виходячи з того, що позивач на час розгляду справи судом є власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, він має таке ж право як і відповідач користуватися своєю часткою житлового будинку, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні власнику 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у користуванні належною йому часткою житлового будинку, шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового приміщення та припинення протиправної поведінки.

Що стосується вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим будинком членам сім`ї позивача, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не вказані конкретні члени сім`ї , вони не є стороною по справі та жодних позовних вимог не заявляли.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 9 ЖК України, ст.ст. 12, 81, 141, 206, 259, 263 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди власнику 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у користуванні належною йому часткою житлового будинку, шляхом передачі ключів від вхідних дверей житлового приміщення та припинення протиправної поведінки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн.40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Васильчук