КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/14746/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2207/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Кондратенко О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

14 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Примушко О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Кипєва від 1 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві, третя особа: слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації ,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 3 квітня 2017 року у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17) йому стало відомо, що слідчий СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про проведення обшуку за місцем його проживання.

У своєму клопотанні слідчий поширив інформацію, що на його думку, є негативною, такою, що порочить його честь, гідність та репутацію, є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а саме: «що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює директором ТОВ «НАТ ГАЗ-2007» () та проживає за адресою: АДРЕСА_1 », дана інформація також наявна в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 3 квітня 2017 року у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17).

У зв`язку із викладеним, просив суд визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а також порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , поширена слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку інформація «що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ «НАТ ГАЗ - 2007» () та причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771»;зобов?язати Головне управління Національної поліції у місті Києві спростувати недостовірну та неправдиву інформацію, що була поширена слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку, поданого до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17), шляхом направлення до Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17) для залучення до матеріалів справи листа з спростуванням недостовірної інформації поширеної слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку, а саме: «інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ «НАТ ГАЗ - 2007» () та причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771», так як вона поширена недостовірно та не відповідає дійсності»;опублікування на офіційному сайті ГУ НП у місті Києві в мережі інтернет - ІНФОРМАЦІЯ_2 офіційного вибачення та повідомлення про те, що інформація, поширена слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку, поданого до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17), а саме: «інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ ?НАТ ГАЗ - 2007» () та причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771 є недостовірною та не відповідає дійсності».

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 1 жовтня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення виключити з мотивувальної частини рішення висновки суду про те, що: «Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності, а також порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки, інформація, з якою не погоджується позивач викладена саме в судовому рішенні та процесуальному документів органу досудового розслідування.», доповнити мотивувальну частину рішення висновками наступного змісту:«Ознайомившись з доказами, а саме, матеріалами справи №752/6860/17к (провадження №1кс/752/2801/17), що були витребувані від Голосіївського районного суду міста Києва (а. с.83-127 т.1), та об`єктивно їх оцінивши, суд встановив, що усі твердження позивача, про те, що слідчий СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у своєму процесуальному документі - клопотанні про проведення обшуку поширив інформацію, що до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771 причетний позивач - ОСОБА_1 не знайшли свого документального підтвердження. Так, судом встановлено, що в матеріалах Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17к (провадження №1 кс/752/2801/17), а саме, в клопотанні слідчого СУ ГУ НП в місті Києві ОСОБА_5 про проведення обшуку (а.с. 87-90 т.1) та інших доданих до нього документах (а.с.91-121 т.1) відсутні будь-які посилання та твердження органів досудового розслідування про причетність позивача - ОСОБА_1 до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінальногопровадження №0000771». В іншій частині рішення суду просить залишити без змін, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають сутєєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий управління Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого управлінняГоловного управління Національної поліції в місті Києві знаходиться кримінальнепровадження № 0000771, внесене 1 червня 2016 року до Єдиного реєструдосудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 3 квітня 2017 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ст. 32 Конституції України).

Статтею ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (ч. 2 ст.5 Закону України «Про інформацію»).

Згідно ч. 1, 4, 6 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частинами 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, з якою не погоджується позивач викладена в судовому рішенні та процесуальному документі органу досудового розслідування, а тому відсутні підстави для визнання інформації недостовірною.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції всупереч вимогам ч. 1 ст. 264 ЦПК України не вирішено питання чи дійсно у клопотанні слідчого про проведення обшуку наведена недостовірна інформація, на яку посилається позивач з огляду на наступне.

Виходячи з аналізу ст. 277 ЦК України, суд приходить до висновку, що для виникнення права вимоги щодо спростування недостовірної інформації, необхідно встановити факт її поширення.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27 лютого 2009 року № 1,

«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», роз`яснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебачення з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б однієї особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей литок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Позивач способом захисту своїх прав визначив спростування інформації, що викладена в процесуальних документах, а саме - клопотанні слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва про проведення обшуку за місцем його проживання. шляхом направлення до Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17) для залучення до матеріалів справи листа з спростуванням недостовірної інформації поширеної слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку, а саме: «інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ «НАТ ГАЗ - 2007» () та причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771», так як вона поширена недостовірною та не відповідає дійсності»;опублікування на офіційному сайті ГУ НП у місті Києві в мережі інтернет - ІНФОРМАЦІЯ_2 офіційного вибачення та повідомлення про те, що інформація, поширена слідчим СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у клопотанні про проведення обшуку, поданого до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6860/17 (провадження №1кс/752/2801/17), а саме: «інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директором ТОВ ?НАТ ГАЗ - 2007» () та причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0000771 є недостовірною та не відповідає дійсності».

На думку колегії суддів клопотання слідчого СУ ГУ НП у місті Києві про проведення обшуку, подане слідчому судді, так само як і ухвала суду, не є джерелами поширення недостовірної інформації про особу, відносно якої вони складаються. Це є процесуальними документами, що складаються уповноваженими на це посадовими особами та розглядаються відповідними органами.

Відповідно до п . 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 1 жовтня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 січня 2020 року.

Головуючий

Судді