Справа №:755/529/20
Провадження №: 2-з/755/4/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви, -

у с т а н о в и л а:

14.01.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви, у якій заявниця просить суд вжити заходів забезпечення позовну до подачі позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (яка з 09.12.2016 року належала на праві власності ОСОБА_4 , з 23.12.2019 року належала на праві власності ОСОБА_3 та станом на 13.01.2020 року належить на праві власності ОСОБА_5 ), із забороною її відчуження, внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, а також заборонити користування та розпорядження цією квартирою всіма особами, за винятком ОСОБА_1 , в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх уповноваженими особами до набрання рішенням суду за результатами розгляду позовної заяви законної сили.

Вимоги заяви мотивовано тим, що зазначена квартира у рівних долях належала померлим бабі, діду та тітці заявниці. Ще за життя родичів у 2009 році заявниця переїхала проживати у цю квартиру, однак раптом 24.12.2019 року заявниця не змогла потрапити в квартиру, поскільки замки було змінено, невідомі особи не впускають її до квартири та вчиняють незаконні дії щодо укладення договорів купівлі-продажу квартири. Також заявниця вказує, що з 2014 року займається оформленням спадщини після смерті рідних, однак з різних об`єктивних причин до цього часу їй не вдається оформити в установленому порядку спадщину. Заявниця вказує, що на ім`я ОСОБА_4 було підроблене свідоцтво про приватизацію квартири від 22.08.1994 року. В межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року на квартиру накладений арешт, однак наявність цього арешту не зупиняє наступні перепродажі квартири. Так, 23.12.2019 року квартира відчужена за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 , а 08.01.2020 року ОСОБА_3 відчужив квартиру за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 Заявниця зазначає, що невідомі особи вже фактично заволоділи шахрайським шляхом квартирою та її особистими речами у ній на суму більше 100000,00 грн., тому вона звертається із заявою про забезпечення позову, оскільки наявна реальна загроза продовження злочинних дій щодо продажу квартири та розтрати її особистого майна, що знаходиться в цій квартирі. Заявниця вказує, що протягом десяти днів нею буде подано позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги заяви ОСОБА_1 посилається на те, що за останні два тижні продаж квартири відбувся двічі не дивлячись на наявний арешт квартири у кримінальному провадженні. На виконання вимог цивільного процесуального закону заявницею вказано, що ціна позову про забезпечення якого вона просить, складає 850000,00 грн., що дорівнює вартості квартири та наявного у ній майна самої заявниці.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, один з відповідачів, а саме ОСОБА_3 зареєстрований на території АДРЕСА_3 , отже за правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 850000,00 грн.

При цьому, окрім іншого, заявниця просить суд заборонити користування квартирою та розпорядження нею всім особам, окрім неї самої, в тому числі і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх уповноваженим особам до набрання рішенням суду за результатами вирішення спору законної сили.

Однак, суд приходить до висновку, що такі вимоги забезпечення позову є не співмірними із заявленими позовними вимогами, адже ОСОБА_1 зазначає, що позов стосуватиметься стягнення з відповідачів збитків у розмірі 850000,00 грн., а щодо заявлення будь-яких вимог з приводу самої квартири, оспорювання її належності та законності набуття відповідачами права власності на неї, як про майбутні позовні вимоги ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначає. За таких обставин, в цій частині заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення. У цій частині відмовляючи в забезпечені позову стосовно заборони розпорядження квартири, суд сприймає наведене заявником визначення «розпорядження», як відмінне від поняття «відчуження», тобто як користування, здавання в оренду тощо.

Наявною в матеріалах справи копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.01.2020 року підтверджується, що одній з осіб, яка має набути статус відповідача, а саме - ОСОБА_2 , належить на праві власності кв. АДРЕСА_1 .

Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів у розмірі 850000,00 грн., застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

При цьому, з урахуванням відсутності даних про дійсну вартість квартири (оскільки зазначена у договорів купівлі-продажу квартири від 23.12.2019 року ціна є договірною сумою продажу, а не дійсною вартістю нерухомості), однак з метою забезпечення позову, арешт на нерухоме майно має бути накладений в межах суми заявленої позивачем до стягнення, тобто в межах ціни позову у сумі 850000,00 грн.

Не підлягають до задоволення вимоги заявника щодо встановлення судом заборони відчуження та розпорядження квартирою, адже суд дійшов висновку про накладення арешту на нерухомість, що саме по собі встановлює неможливість відчуження квартири та розпорядження нею будь-ким, і такі вимоги заявника фактично дублюють вимоги про накладення арешту та наслідки накладення такого арешту. У цій частині відмовляючи в забезпечені позову стосовно заборони розпорядження квартири, суд сприймає наведене заявником визначення «розпорядження», як поняття відчуження квартири будь-яким шляхом, зміну її власника.

Вимоги щодо внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, не є заходом забезпечення позову та не є повноваженням суду, оскільки такі дії вчиняються повноважними органами за наданням ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про забезпечення позовну до подачі позовної заяви - задовольнити частково.

В межах суми у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. накласти арешт на належну ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №2 від 08.01.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, дата державної реєстрації - 08.01.20202 року, державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтин Юрійович, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 50581788 від 08.01.2020 року).

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 16.01.2020 року.

Суддя -