Справа № 2/714/34/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді Костишин Н.Я.

секретар судових засідань Гавалешко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про встановлення факту реєстрації шлюбу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про встановлення факту реєстрації шлюбу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування.

В позові посилається на те, що 02.12.1963 року між її батьками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі ними було побудоване домоволодіння, що складається з житлового будинку із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на Ѕ частину вказаного домоволодіння. Спадщину після його смерті прийняла матір позивачки ОСОБА_3 , так як фактично вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на весь спірний житловий будинок із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Вказує, що за життя матір склала заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Вона звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують належність спадкодавцеві ОСОБА_3 права власності на зазначене вище нерухоме майно.

Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ."А" загальною площею 55,10 кв.м в тому числі 33,90 кв.м жилої площі, господарські будівлі та споруди: літню кухню літ."Б", сараї літ."В","Г","Д","Е", колодязь №1, огорожу №2,3,4 що по АДРЕСА_1 .

Також, зазначає, що при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, було виявлено помилку в документі, що підтверджує факт реєстрації шлюбу між її батьками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Зокрема при реєстрації шлюбу між її батьками в 1963 році виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області було записано батька по батькові " ОСОБА_3 " замість правильного " ОСОБА_3 ". Через наявність невідповідності запису про по батькові її батька в свідоцтві про шлюб батьків, таким же відомостям (по батькові) в свідоцтві про смерть батька, вона як спадкоємець не може підтвердити, що дійсно вказане свідоцтво стосується саме її батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Просить встановити факт реєстрації шлюбу 02.12.1963 року виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №19 між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак у заяві представника позивача ОСОБА_7 від 20.01.2020 року останній просив справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Вакарашу М.М. в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву від 16.12.2016 року про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по АДРЕСА_1 розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно даних погосподарської книги Великобудської сільської ради Герцаївського району Ченівецької області, дане домоволодіння побудоване на земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд та зареєстрований у сільській раді за ОСОБА_2 з 1977 року.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Судом встановлено, 02.12.1963 року виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровано шлюб за актовим записом №19.

Статтею 22 Кодексу про шлюб і сім`ю України в редакції 1969 року (станом на час будівництва спірного житлового будинку) визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівних частках.

Отже, зважаючи на те, що спірний житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1977 року за ОСОБА_2 , на час коли останній перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , то будинок вважається їх спільним майном та з того часу вони є його співвласниками в рівних частках, тобто по Ѕ частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 12.06.20018 року Герцаївським районний відділом РАЦСу Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина, в т.ч. і на Ѕ частину його житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Виходячи з того, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіту після себе не залишив, а значить спадкування має місце за законом.

Частиною 1 ст.548, ч.1, 2 ст.549 ЦК Української РСР передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи дружина спадкодавця і відповідно спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 спадщину прийняла фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, так як проводила поточні ремонти житлового будинку, обробляла присадибну земельну ділянку.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.12.2017 року виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області.

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_3 18.11.1996 року склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці - позивачці у справі ОСОБА_1 .

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка протягом встановленого законом шестимісячного строку 19.01.2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 07.11.2018 року із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно.

Інших спадкоємців за заповітом на зазначене вище нерухоме майно або таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Постановою нотаріуса від 07.11.2018 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують належність спадкодавцеві ОСОБА_3 права власності на зазначене вище нерухоме майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність у позивачки ОСОБА_1 права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 і відповідно про наявність правових підстав для визнання за нею права власності в цілому на спадкове нерухоме майно -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно п.4 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Також судом встановлено, що перешкодою в оформленні спадкових прав позивачкою ОСОБА_1 є також наявність невідповідності запису про по батькові її батька в його свідоцтві про шлюб, таким же відомостям в інших офіційних документах виданих на його та позивачки ім`я. А саме в свідоцтві про шлюб в графі по батькові нареченого записано " ОСОБА_3 " замість правильного " ОСОБА_3 ".

Але в судовому засідання факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить встановити позивачка знайшов своє підтвердження. Такий факт підтверджується Витягом про реєстрацію шлюбу ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження позивачки ОСОБА_1 , в яких, за виключенням розбіжностей в написанні по батькові ОСОБА_2 , збігаються у написанні прізвища та імена " ОСОБА_2 " і ОСОБА_3 ".

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що дана позовна вимога обґрунтована і її слід задовольнити, встановивши факт реєстрації шлюбу 02.12.1963 року виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №19 між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 02 грудня 1963 року виконавчим комітетом Великобудської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №19 між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ."А" загальною площею 55,10 кв.м в тому числі 33,90 кв.м жилої площі, господарські будівлі та споруди: літню кухню літ."Б", сараї літ."В","Г","Д","Е", колодязь №1, огорожу №2,3,4 що по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський апеляційний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя