Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участі секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Відповідач по справі, ОСОБА_2 є рідним сином позивачки. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» відповідач, як член сім`ї, приймав участь у приватизації спірної квартири, тому відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 13 липня 2010 року є співвласником зазначеного майна. Між тим, позивачка самостійно сплачує комунальні послуги. За період з вересня 2019 по вересень 2020 року включно нею було сплачено кошти у сумі 3630 грн. 10 коп. за житлово-комунальні послуги (квартплата) на користь ЖКП « Азовжитлокомплекс». За період з вересня 2019 по вересень 2020 року включно сплачено кошти у сумі 8518 грн. 60 коп. за житлово-комунальні послуги (централізоване опалення) на користь ККП «Маріупольтепломережа». Позивачка отримує мінімальний розмір пенсії, вказані витрати є надмірним тягарем для неї. На підставі викладеного, вважає, що з відповідача підлягають стягненню понесені витрати з урахуванням його частки майна та у солідарному порядку, просить стягнути з відповідача на відшкодування витрат по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги грошові кошти в розмірі 6074 грн. 35 коп.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного вмотивування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками по 1/2 частки кожний квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13 липня 2010 року, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 серпня 2010 року за №27026364.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його матір`ю є ОСОБА_1 .

Відповідно до довідок ПФУ України, ОСОБА_1 за період з січня 2019 року по грудень 2019 року отримала пенсію за віком в розмірі 22876,54 грн.

Згідно довідки ДСЗН Маріупольської міської ради, ОСОБА_1 станом на 16 вересня 2020 року на обліку як отримувач соціальних допомог не перебуває.

З наданих суду копій квитанцій з оплати послуг з централізованого опалення на користь ККП «Маріупольтепломережа» встановлено, що за вересень, жовтень, листопад та грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень 2020 року позивачкою сплачено 8518,60 грн.

Таким чином половина витрат з оплати послуг з централізованого опалення становить 4259,30 грн.

З наданих суду копій квитанцій з квартплати на користь ЖКП «Азовжитлокомплекс» встановлено, що за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, та з січня по вересень 2020 року споживачем було сплачено 3630,10 грн.

Таким чином половина витрат з квартплати становить 1815,05 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 1 травня 2019 року) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 1 травня 2019 року) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

За п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 1 травня 2019 року) споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі ч. 3 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 1 травня 2019 року) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

В свою чергу за п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набув чинності та введений в дію з 1 травня 2019 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Також за п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набув чинності та введений в дію з 1 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набув чинності та введений в дію з 1 травня 2019 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

З аналізу наведених норм права слідує, що стягнення витрат по сплаті комунальних послуг можливе лише з власників житла, якщо таке житло перебуває у приватній власної фізичних осіб, саме з якими, чи від імені яких укладаються договори з надання житлово-комунальних послуг їх надавачами, за відсутності згоди власника на укладення такого договору із іншою особою замість такого власника.

Суд при цьому зауважує, що відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

За ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому за ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

На підставі ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Аналізуючи перелічені норми, суд звертає увагу на те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, не зважаючи на своє місце проживання, а також на те, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками виключно за їх згодою.

При цьому за ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на утримання спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Тобто ОСОБА_2 , як співвласник нерухомості, зобов`язаний нести витрати по оплаті 1/2 вартості житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

За ч. 1 ст. 524 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином суд встановив, що до ОСОБА_1 , яка фактично сплатила 1/2 частку боргу ОСОБА_2 з витрат на опалення та квартирної плати, перейшло право вимагати у останнього повернення їй таких витрат з опалення в сумі 4259,30 грн. та витрат з квартплати в сумі 1815,05 грн., що загалом дорівнює 6074,35 грн.

На підставі викладеного заявлені вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачці було відстрочено сплату судового збору та її вимоги задоволені в повному обсязі, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 6074,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва