Справа № 307/566/19
Провадження № 2-во/307/36/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Тячівська міська рада про визнання права спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Тячівського районного суду від 15.06.2020 року позов було задоволено частково, визнано будинок АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у решті позовних вимог було відмовлено.

31.07.2020 р. представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить виправити описку у рішенні суду від 15.06.2020 р., в якому не відображено визнання права власності в розмірі Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що перешкоджає позивачці зареєструвати право власності на свою частину.

Сторони в судове засідання не викликалися, оскільки ст. 269 ч. 2 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про виправлення описки суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Статтею 269 ч. 1 ЦПК України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Позов ОСОБА_1 15.06.2020 року був задоволений частково. Будинок АДРЕСА_1 , визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . В частині позову про визначення частки сторін було відмовлено, так як позивачка не заявляла вимог про визнання майна спільною частковою власністю, а просила визнати будинок об`єктом спільної сумісної власності.

За правилами статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст. 356 ч. 1 ЦК Украї ни власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 368 цього ж кодексу визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже законодавець чітко визначив різницю між видами права власності на майно.

Позивачка зверталася в суд з позовом про визнання права спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку. Ці позовні вимоги судом були розглянуті і задоволені частково. Будинок АДРЕСА_1 визнано об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а у частині позову про визнання права власності кожного з подружжя на частки було відмовлено про що вказано у мотивувальній частині рішення.

За таких обставин підстави для виправлення описки у рішенні суду відсутні.

Тому керуючись ст.ст. 247, 269 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні суду відмовити.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут