Справа № 505/2663/20
Провадження № 2/505/1689/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2020 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Бондаренко Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25 вересня 2020 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,2557 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, державний акт серії ІІІ-ОД №019078. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2020 року було встановлено факт її постійного проживання зі спадкодавицею не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Вона є єдиним спадкоємцем.

Проте, у видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку.

У зв`язку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею в порядку спадкування спадкоємця четвертої черги за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на земельну ділянку площею 4,2557 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, державний акт серії ІІІ-ОД №019078.

Позивач у судове засідання не з`явилась. У прохальній частині позову просила розглянути справу за її відсутності.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років в м. Роздільна Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №210), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 27.10.2009 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2557 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Мардарівської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №211/01 від 27.06.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №019078 від 16 серпня 2004 року, кадастровий номер :01:002:0083.

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

ОСОБА_2 була мачухою позивачки, що підтверджується письмовими матеріалами справи: копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 26.09.1958 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 31.10.1966 року.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2020 року, справа №505/819/20, було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з 05 жовтня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті ОСОБА_2 ) за адресою: с. Мардарівка Подільського (на той час Котовського) району Одеської області.

Таким чином, позивач є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. Батько позивачки та чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.02.2006 року.

Проте, 27 серпня 2020 року постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена об`ява в газеті «Ехо неділі» №31 (680) від 29.07.2020 року. Ніякої інформації щодо виявлення вказаних документів не надходило.

Відповідно до копії спадкової справи №45к/2020, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла заява від 10.02.2020 року про видачу свідоцтва про право на спадщину від ОСОБА_1 , інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо».

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141,263265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: с. Мардарівка Подільського району Одеської області, як за спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2557 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Мардарівської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №211/01 від 27.06.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №019078 від 16 серпня 2004 року, кадастровий номер :01:002:0083.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.