233 № 233/8390/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/М о т и в о в а н е/
15 січня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Чернецької А. С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши цивільну справу окремого провадження 233/8390/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), - «про встановлення факту родинних відносин та про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України»,
ОСОБА_1 у поданій ОСОБА_2 до суду в порядку окремого провадження в її інтересах заяві просить:
-встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідними сестрою та братом;
-встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки Донецької області, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та місце смерті Україна, Донецька область, м. Горлівка,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка Донецької області помер брат заявниці - громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23.08.2019 заявниця звернулася з письмовою заявою до Бахмутського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 задля отримання свідоцтва про смерть померлого українського зразку, у чому їй було відмовлено через невідповідність форми пред`явленого нею документу про смерть формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, і чим обумовлено її звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті брата.
Проте, у зв`язку з тим, що у відповідності до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, до суду може бути подана родичами померлого або їхніми представниками, при першому зверненні до суду заявниці судом було поставлена вимога надати свідоцтво про народження заявниці та померлого. Але свідоцтво про народження заявниці є у наявності (видане Микитівським відділом ЗАЦС м. Горлівки), а свідоцтво про народження померлого втрачене. Отримати дублікат свідоцтва про народження ОСОБА_3 або витягу про актовий запис неможливо через відсутність відомостей про складання актового запису про народження ОСОБА_3 22.02.1945 в електронному реєстрі (що підтверджується листом Костянтинівського МВ ДРАЦС від 02.11.2019 № 16.18-24-2799), а державні органи на тимчасово окупованій території у місті Горлівка не працюють, архіви на підконтрольну Україні територію не передані.
Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.25).
Заявник та її представник ОСОБА_2 у судовому засідання підтримали заявлені вимоги за підстав, викладених у заяві окремого провадження, додатково до чого заявницею надані пояснення щодо обставин смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого постійного проживання у місті Горлівка, а також зазначено, що встановлення як факту смерті ОСОБА_3 , так і факту родинних з ним відносин необхідно їй для отримання грошових коштів на його поховання, а також для можливості прийняття спадщини, що залишилася після смерті брата у вигляді недоотриманих ним за життя сум пенсії.
Відсутність свідоцтва про її народження, виданого органами державної влади на підконтрольній Україні території, а також відсутність копії свідоцтва про шлюб між їхніми з померлим ОСОБА_3 батьками, в якому їхня мати змінила прізвище зі « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », унеможливлює реалізацію нею спадкових прав.
Від заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), повідомленої про дату, час та місце судового засідання належним чином, надійшла заява про розгляд зави у відсутність представника без заперечень проти заявлених вимог (а.с.29). Також від заінтересованої особи матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 за №16.14-151-339 від 23.08.2019 (а.с.15).
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав:
Судом встановлено таке:
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця подія відбулася в місті Горлівка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.
Ці обставини підтверджені:
оригіналом «Довідки про причину смерті (до форми №106/у№588 видається для поховання) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки від інфаркту мозку внаслідок не уточненої закупорки або стенозу церебральних артерій при гіпертонічній хворобі (а.с.11);
оригіналом «Свидетельства о смерти» зразка т.з. «ДНР» російською « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки в місті Горлівка (а.с.12);
копією Свідоцтва про поховання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на кладовищі Леніна у місті Горлівка (а.с.13);
а також фотозображеннями могили ОСОБА_3 з кладовища (а.с.14).
Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Згідно зі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).
Відповідно до абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24 лютого 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.
Проте, на теперішній час зміни до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадить державна реєстрація смерті, не внесені, а отже дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи положення ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації особистих прав заявниці, суд визнає надані на підтвердження факту смерті ОСОБА_7 докази належними та допустимими в частині інформації щодо його смерті, та вважає, що заявлені вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вимоги встановлення факту родинних відноси, суд вважає встановленим той факт, що заявниця ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 .
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Горлівка Сталінської (нинішня Донецька) області у батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 народилася дитина ОСОБА_3 (копія свідоцтва серії УГ № НОМЕР_1 на а.с.33).
31.12.1946 у батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 народилася дитина - ОСОБА_11 (копія свідоцтва про народження зразка т.з. « ОСОБА_12 » - на а.с.7).
При цьому, з огляду на приписи наведеного вище законодавства - ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», - суд вважає цей доказ належним та допустимим.
5 листопада 1965 року ОСОБА_1 , 1946 р. народження, уклала шлюб з ОСОБА_13 , у якому змінила прізвище на ОСОБА_14 (копія свідоцтва серії НОМЕР_2 на а.с.8).
Відсутність виданого органами державної влади України свідоцтва про народження заявниці, відсутність свідоцтва про шлюб між батьками заявниці та померлого ОСОБА_3 не дає можливості заявниці довести родинні стосунки між нею та її померлим братом при зверненні до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини.
Про той факт, що заявниця є сестрою померлого ОСОБА_3 свідчить збіг їхніх прізвищ до зміни заявницею прізвища у шлюбі, збіг імен та по-батькові їхніх батьків, співвідношення віку і збіг місця проживання обох в одному населеному пункті - місті Горлівка, також та обставина, що заявниця особисто поховала ОСОБА_3 , як це вбачається з вище згадуваного свідоцтва про поховання, зберігає особисті документи брата.
Факт родинних відносин підтверджений у судовому засіданні і показами свідка ОСОБА_13 чоловіка заявниці, а також копіями світлин заявниці та її брата у родинному колі та колі друзів (а.с.16-17).
Наведене, на розсуд суду, беззаперечно свідчить про той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою.
Тож заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.259,263-265,293,294,315-317,319 ЦПК України, суд
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівці Донецької області.
Встановити той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Горлівка Донецької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Горлівка Донецької області, є рідними братом та сестрою відповідно.
Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складений 17.01.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: