КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року

м. Київ

справа № 367/529/19

провадження № 22-ц/824/2181/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року по справі за заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі відповідача, ТОВ "Кредитні ініціативи"), в якому просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, визнати недійсним договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором та скасувати реєстровий запис.

29 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:072:0119 загальна площа 0,070 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вказану заяву позивач посилався на те, що відповідач вчиняє дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є спірна земельна ділянка, на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:072:0119, загальна площа 0,072 га), яка є предметом спору і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі акта про право на земельну ділянку ЯЕ № 999221, виданого відділом земельних ресурсів у місті Ірпені 14 лютого 2008 року - до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Галас П.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи.

Вказував, що позивачем не надані докази на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях та вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

12 грудня 2019 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений.

14 січня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Галаса П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування указаного клопотання Галас П.В. зазначав, що враховуючи наявність двох судових справ з розгляду по суті справи у Шевченківському районному суді міста Київ, призначених на 14 січня 2020 року об 13 год. 00 хв. та 13 год 30 хв., у нього відсутня можливість забезпечити явку в судове засідання по даній справі та забезпечити належну правову допомогу.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником ТОВ «Кредитні ініціативи» Галасом П.В. не підтверджено документально обставини щодо призначення та проведення судового засідання в інших справах та його участь в них.

Треті особи: приватний нотаріус Мироник О.В. та приватний нотаріус Чуловський В.А. у судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується зданим висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі відповідача, ТОВ "Кредитні ініціативи"), в якому просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, визнати недійсним договір відступлення права вимоги за Іпотечним договором та скасувати реєстровий запис.

Позивач звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову від 29 серпня 2019 року, вказував на те, що за заявою відповідача приватним виконавцем відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса та зареєстровано обтяження (арешт) щодо спірної земельної ділянки, яка належить позивачеві.

Також представнику позивача із офіційного сайту "СЕТАМ" стало відомо, що приватним виконавцем спірна земельна ділянка виставлена для продажу на відкритих електронних торгах.

Зазначав, що однією із вимог заявленого ним позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого відкрите виконавче провадження та вчиняються дії щодо продажу на торгах належної йому земельної ділянки. Оскільки відчуження земельної ділянки з торгів до закінчення розгляду цього спору унеможливить відновлення його права на цю земельну ділянку у разі задоволення його позовних вимог, просив накласти арешт у якості забезпечення позову.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 03 вересня 2019 року та накладаючи арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :01:072:0119, загальна площа 0,072 га), яка є предметом спору і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі акта про право на земельну ділянку ЯЕ № 999221, виданого відділом земельних ресурсів у місті Ірпені 14 лютого 2008 року виходив із того, що невжиття указаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окремо колегія суддів зважає й на неможливість прийняття доводів щодо незаконності оскаржуваного судового рішення через відсутність в справі доказів того, що відповідачем дійсно вчиняються дії, направлені на відчуження предмету забезпечення, оскільки мета забезпечення позову саме й полягає в недопущенні вчинення дій, направлених на ускладнення можливості виконання рішення суду, вимога про надання доказів існування того, що ще не сталося, і чому застосовані заходи мають запобігти, є необґрунтованою. При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно існує можливість вчинення таких дій, відтак чи заявлені ризики є реальними.

В даному випадку усі вищенаведені вимоги до застосованих судом першої інстанції заходів забезпечення позову були дотримані. За таких умов колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба