Справа № 2-3155/09
У Х В А Л А

іменем України

08 грудня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді - Саламон О.Б.

з участю секретаря - Крутікової - Вільховченко І.І.

представників боржника

і стягувача Стрілець С.М.

Голікової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Стрілець С.М., яка діє в інтересах боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3. та ОСОБА_4 - Стрілець С.М. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих Деснянським районним судом м. Києва 12.09.2012 №2-3155/09 та 23.03.2010 №2-3155/09 такими, що не підлягають до виконання, посилаючись на те, що 19.10.2009 Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позову ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором. На момент винесення заочного рішення, легковий автомобіль «Мазда», що був предметом застави та забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором, знаходився у заставодержателя, тобто у стягувача. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи. В рамках виконавчого провадження автомобіль «Мазда» був реалізований за 76 864, 5 грн. Вказує на те, що стягував. Всупереч домовленостям сторін з листопада 2008 року не реалізував предмет застави - автомобіль, згідно умов договору застави, а передав транспортний засіб для оцінки та реалізації державному виконавцю у 2010 році, чим погіршив становище боржників. Крім вказаного зазначає, що стягувачем було отримано чотири виконавчих листа, всупереч вимогам ЦПК України. Посилається на те, що виконавчі листи, видані 12.09.2012 та 23.03.2010 мають бути визнані такими, що не підлягають до виконання, оскільки були видані без достатніх правових підстав, а обов`язок боржників відсутній повністю з моменту передачі автомобіля стягувану в 2008 році.

23.11.2020 від ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду надійшов відзив, у відповідності до якого вказує на те, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19.10.2009, стягувачем 30.11.2009 було отримано виконавчий лист №2-3155/2009, який було пред`явлено до виконання з метою стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_4 . З метою стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 стягувачем 23.03.2010 були отримані виконавчі листи, які також пред`явлені до виконання. 16.11.2011 виконавчий лист від 30.11.2009 повернуто стягувану. 30.12.2011 знову було винесено постанову про повернення виконавчого листа та відмову у відкритті виконавчого провадження, у зв`язку з чим АТ «Укргазбанк» змушений був звертатись до суду, в результаті чого було постановлено ухвалу та видано 12.09.2012 виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання. Посилання сторони боржників на факт передачі заставного автомобіля банку в 2008 році не підтверджено жодним доказом, при цьому в банку наявний акт про опис та арешт майна в 2010 році. На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні заяви.

01.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої вказують на те, що у відзиві стягував не спростував твердження та аргументи стосовно суті викладеного у заяві.

В судовому засіданні адвокат Стрілець С.М.вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Представник стягувача Голікова О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши заяву та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 19.10.2009 Деснянський районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 217 982, 38 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет застави, стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700 грн., інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 250 грн., витрати за інформаційні послуги в сумі 420 грн. З ОСОБА_3 стягнуто штраф, передбачений договором застави в розмірі 9 495 грн.

На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчі листи №2-3155/09 від 30.11.2009 боржником в якому є ОСОБА_3 , 12.09.2012 боржником в якому є ОСОБА_4 , 23.02.2010 боржником в якому є ОСОБА_3 .

Вбачається, що у виконавчому листі від 30.11.2009 було допущено описку, а саме вказано двох боржників одночасно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2012 було внесено виправлення у виконавчий лист №2-3155/09, а саме зазначено в ньому одного боржника - ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» вказано, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що рішення Деснянського районного суду м. Києва набрало законної сили, на його підставі видано виконавчі листи у відповідності до кількості боржників, та зобов`язань зазначених в рішенні суду, а також враховуючи внесення виправлень до виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається неодноразове пред`явлення стягувачем виконавчих листів до виконання.

Доказів повного виконання зобов`язань за рішенням суду заявником не надано, доказів передання стягувачу предмета застави в 2008 році матеріали справи не містять. При цьому, зазначені посилання суд оцінює критично, оскільки рішення суду ухвалене 19.10.2009, а тому саме при його ухваленні сторона боржників мала змогу доводити вказані обставини.

Боржником не надано достатніх та допустимих доказів за якими суд може встановити, що виконавчі листи було видано помилково, або відсутній обов`язок боржників повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням, та не доведено інші обставини за яких виконавчий лист є таким що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 173, 432 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Стрілець С.М., яка діє в інтересах боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів, виданих Деснянським районним судом м. Києва за № 2-3155/09 від 12.09.2012 та за № 2-3155/09 від 23.03.2010 такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 09.12.2020.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва О.Б. Саламон