Справа № 681/1312/19
УХВАЛА

"16" січня 2020 р. Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Дідек М.Б.

за участі секретаря Богданевич О.О.

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом встановлення сервітуту,

- заяву ОСОБА_5 про відвід судді,

встановив:

В провадженні судді Дідек М.Б. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом встановлення сервітуту.

16.12.2019 року до суду надійшла заява від відповідача про відвід судді Дідек М.Б. Обґрунтовуючи її ОСОБА_5 зіслалася на те, що суддя ОСОБА_6 М.Б. та її сім`я, перебуває у дружніх відносинах з родиною сина ОСОБА_1 , і останній вихвалявся перед своїми знайомими, що у нього все «схвачено». У зв`язку з тим, що на її думку дана інформація є достовірною, вважає, що до судді Дідек М.Б. є сумніви в її об`єктивності та неупередженості в розгляді даної справи. Крім того, при постановленні ухвали про відкриття повадження її було дезорієнтовано, статус якого учасника в даній справі вона має, що позбавляє її належним чином здійснювати захист своїх прав.

Позивач та його представник заперечили проти даної заяви та просили її залишити без задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_5 заяву підтримав.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

За приписами ч.2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності ( див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27,28 і 30, Series A, no. 255 і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року § 32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися ; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

За принципом, неодноразово викладеним у рішеннях Європейського суду, суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

Наведене вказує на те що, якщо сторони мають сумнів у неупередженості судді, хоча викладені ОСОБА_5 у поданій заяві про відвід судді факти, об`єктивно нічим не підкріплено і є неправдивими, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися сторонами як порушення їх прав.

На підставі вище вказаного для усунення обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності судового рішення, та забезпечення умов, за яких будуть усунені підозри щодо порушення права на справедливий суд, вбачаються підстави для задоволення заяви про відвід судді Дідек М.Б.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, -

постановив:

Заяву про ОСОБА_5 про відвід судді Дідек М.Б. - задовольнити.

Цивільну справу 681/1312/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом встановлення сервітуту передати до канцелярії Полонського районного суду для повторного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дідек М.Б.