Справа № 331/3191/19
Провадження № 2/331/172/2020
14 січня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Гнатик Г.В., за участю секретаря - Дорофєєвої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 16 січня 2018 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «DAF» д/н НОМЕР_6 в м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) внаслідок чого автомобіль «MITSUBISHI» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2018. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 31.07.2018 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 9909,14 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу. Крім того МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитку та збір документів в сумі 700,00 гривень. Посилаючись на те, що відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач після сплати страхового відшкодування має право подати в порядку регресу позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 28.10.2019 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутніть, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилався на положення статті 1191 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з частиною першою статі 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Судом встановлено, що 16 січня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за таких обставин.
Водій ОСОБА_1 , рухаючись навпроти будинку №53-А по вулиці Запорізьке шосе у м . Дніпро , керуючи транспортним засобом «DAF 4x2 EX FO5», д.н.з. НОМЕР_6 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, при перестроюванні не переконався в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2018 року, яка набрала законної сили 10.04.2018 року, винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 . (а.с.7)
Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_2 . (а.с. 11)
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , власника автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс №АК/2632571.(а.с.10)
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 22/03/18 від 26.03.2018 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 9 909, 14 гривень. (а.с. 15-16)
Вартість послуг залученого аварійного комісара становить 700 грн, що підтверджується рахунком - фактурою №722 від 26.03.2018 року та актом виконаних робіт (а.с. 12-13)
Відповідно до підпункту а пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , застрахована не була. (а.с.8)
13.05.2018 року власник пошкодженого транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с. 9).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові страхову суму або відшкодувати завдані збитки у межах страхової суми, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до Довідки Моторного (транспортного ) страхового бюро України №1 від 13.07.018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих,сума до сплати ОСОБА_2 складає 9 909, 14 грн. (а.с. 14)
Відповідно до наказу Моторного (транспортного ) страхового бюро України № 7348 від 30.07.2018 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті заявнику, становить 9 909, 14 грн. (а.с. 13)
Згідно з платіжним дорученням № 920678 від 31.07.2018 року МТСБУ виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 9 909, 14 грн. (а.с. 14).
Крім того, на підставі рахунку - фактури № 722 від 26.03.2018 року, акту виконаних робіт, згідно з платіжним дорученням №910251 від 18.07.2018 року МТСБУ сплачено 700, 00 грн. за послуги аварійного комісара. (а.с. 14)
Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна в ДТП особа, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права та враховуючи, що регресні зобов`язання, які виникли між сторонами у справі, входять до групи позадоговірних зобов`язань і спори, що виникають з них вирішуються у загальному порядку відшкодування збитків, то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових і фактичних підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми завданої шкоди.
Відповідно до вимог частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 979, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя Г.В. Гнатик