Справа № 496/3874/15-ц
Провадження № 2/496/588/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді - Дранікова С.М.

при секретарі Кузьміній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення без руху заяви про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

На адресу суду від позивача, ПАТ «Дельта Банк», надійшла заява про зміну предмету спору, в якій він просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 469-0131002/ФКІВП-08 від 14.07.2008 р., яка станом на 20.07.2015 р. складає 53 708,16 дол. США та 12 384,99 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 38 440,04 дол.США; сума заборгованості за відсотками - 15 268,12 дол.США, сума заборгованості за комісією - 12384,99 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, що розташована на території: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,120 гектарів, під будівлями, лісами та іншими угіддями: 0,016 га, з них під будівлями і дворами - 0,016 га; площі с/г угідь 0,014 га, в т. ч. по угіддям: рілля: - 0,030 га, пасовища - 0,000 га, багаторічних насаджень - 0,074 га. Цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для ведення садівництва. Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II - ОД № 043050, виданого Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 12 червня 2001 року, на підставі рішення XVI сесії XXIII скликання Дачненської сільської Ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 23 січня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за№ 1230; садовий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається в цілому з садового будинку, зазначеного в схематичному плані літ. «А», загальною площею 117,90 кв. м., з надвірними спорудами, зазначеними літ. «Б» - вбиральня; І - цистерна, 1 - огорожа, який розташований на вищезазначеній земельній ділянці розміром 0,120 га, який належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на садовий будинок, виданого Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області 16 листопада 2007 року, на підставі рішення виконавчого комітету Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 жовтня 2007 року № 374, зареєстрованого 01.12.2007 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису: 113 в книзі: З-с-114, номер витягу: 16876001, реєстраційний номер: 21245064, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах за початковою ціною визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Представник відповідача звернувся до суду з клопотання про залишення уточнених позовних вимог позивача без руху, посилаючись на те, що позивачем було подано заяву про зміну предмету спору, а саме позивач ставиться питання «в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 469-0131002/ФКІВП від 14.07.2008р., яка станом на 20.07.2015р. складає 53708,16 дол.США та 12384,99 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки….», окрім того до цієї заяви поданий розрахунок заборгованості за кредитним договором № 469-0131002/ФКІВП від 14.07.2008р. у розмірі 1 194 766,05 грн., а це зобов`язує позивача сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, що буде складати 17 921,49 грн.. Позивача в особі «уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» згідно до припису ст.5 Законом України «Про судовий збір» (в редакції з 01.09.2015р. по 01.01.2019 року) не звільнено від сплати судового збору у розмірі 17 921,49 грн. У зв`язку з чим, відповідач зазначає, що оскільки позивач не сплатив судовий збір у сумі 17 921,49 грн., то це є суттєвим невиконанням з боку позивача приписів ст.136, ч.1 ст.176, ст.185 ЦПК України щодо визначення у заяві ціни позову, та спроби незаконного покладення на ОСОБА_1 судових витрат оскільки цей позов з 2015 року має майновий характер, з огляду на те, що п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України визначає ціну позову сумою, яка стягується з відповідача, а п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України визначає ціну позову вартістю нерухомого майна, тому просить суд залишити заяву позивача без руху.

В судовому засіданні відповідач та його представник клопотання підтримали, та просили задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту частини другої статті 6 цього Закону у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 176 ЦПК України, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно правової позиції, яка висвітлена Великою Палатою Верховного Суду, що викладена у постанові по справі №907/9/17 від 26.02.2019 року (провадження №12-76гс18), щодо несплати судового збору з позовної заяви у випадку звернення стягнення на заставлене майно дійшла до наступних висновків, що за статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов».

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання відповідача обґрунтоване, і позивач повинен сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про залишення без руху заяви про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задовольнити.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зміну предмета спору по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а саме сплатити судовий збір у розмірі 17921,49 грн.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя С.М. Драніков