Справа № 363/3539/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2019 року уклала з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 тристоронній договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п.1 вказаного договору вона зобов`язалася купити у ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язалася продати їй житловий будинок загальною площею 33,3 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0700 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:011:0037 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.2 договору продаж об`єкту зазначеного в п.1 договору оформляється шляхом підписання сторонами в майбутньому договору купівлі-продажу в строк та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4 договору передала відповідачці аванс в розмірі 34 450 грн., що еквівалентно 1300 доларам США та складає 13,9% від суми вартості об`єкту. З отриманих коштів агентству нерухомості «Ваша оселя» в особі ФОП ОСОБА_3 передано 10 600 грн. для надання послуг із супроводу при укладенні у майбутньому основного договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ЦК України договір про наміри є нікчемним, оскільки при його укладенні недотримана форма (він нотаріально не посвідчений), а тому відповідачка зобов`язана повернути грошові кошти в розмірі 23850 грн., що були отримані нею на виконання цього правочину. Оскільки питання повернення грошових коштів залишається невирішеним просила застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18 червня 2019 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та стягнути в порядку реституції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 23 850 грн. та понесені судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, викладене підтвердили.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, відзив на позов не подали, клопотань до суду не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в присутності ФОП ОСОБА_3 укладено договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.16). Відповідно до п.1, п.2, п.4, п.7 договору, покупець ( ОСОБА_1 ) зобов`язується купити у продавця ( ОСОБА_2 ), а продавець зобов`язується продати покупцю житловий будинок загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., земельну ділянку 0,0700га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:011:0037, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі об`єкт).

На підтвердження наміру укласти основний договір покупець до підписання цього договору передав продавцю аванс у розмірі 34 450 грн., що еквівалентно 1300 дол. США. Ця сума складає 13,9% від суми вартості об`єкту. На момент підписання цього договору покупець передав, а продавець отримав аванс у повному обсязі.

З відповіді на запит ПрАТ «Київобленерго» від 02 серпня 2019 року вбачається, що на час надання відповіді, через земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 проходить ПЛ-10 кВ Л-53 «Пилиповичі» ТП-198 Л-1 оп.3. Відносини в сфері охорони електричних мереж між енергопостачальниками, громадянами та юридичними особами регулюються правилами охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМ України від 04 березня 1997 року №209 зі змінами та доповненнями (далі-Правила). Пунктом 8 Правил забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, зокрема накидати на струмопровідні частини об`єктів електричних мереж і наближати до них сторонні предмети, підніматися на опори повітряних ліній електропередачі, електрообладнання трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, демонтувати їх елементи. Охоронні зони електричних мереж встановлюються у відповідності до п.5 Правил охорони електричних мереж. (а.с.18)

18 липня 2019 року позивачка ОСОБА_1 направила відповідачці ОСОБА_2 пропозицію про врегулювання питання в позасудовому порядку до 02 серпня 2019 року, шляхом повернення їй авансу в розмірі 23 850 грн., що еквівалентно 900 дол. США, переданого 18 червня 2019 року, оскільки договір купівлі-продажу між ними не укладений і жодна з них пропозицію про його укладення не направляла. Крім цього, з`ясовано, що на земельній ділянці, яку вона мала намір придбати розміщена повітряна лінія електропередач вздовж всієї ділянки та електрична опора, які негативно впливають на людей та довкілля, а також через спецзону земельна ділянка має масу обтяжень та обмежень у її використанні. В зв`язку з цим вона більше не бажає придбати нерухоме майно, належне відповідачці на праві власності (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки при укладенні договору про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору сторонами не дотримані, то вказаний договір є нікчемним, тому суд задовольняючи позов вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18 червня 2019 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та стягнути в порядку реституції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23850 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 3568,40 грн. (768,40 грн. - сплачений судовий збір + 2800 грн. - витрати за надання правничої допомоги).

Керуючись ст.ст.635, 657, 215, 216, 220 ЦК України, ст.259-260 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів задовольнити.

Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18 червня 2019 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та стягнути в порядку реституції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 3568 (три тисячі п`ятсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20 січня 2020 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький