ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 639/6978/20

провадження № 22-ц/818/5831/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Харківобленерго»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року, постановлену суддею Труханович В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про захист прав споживачів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року справу передано для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати на направити справу для розгляду до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що судом при постановленні вказаної ухвали було не дотримано правила підсудності. Вказує, що оскільки шкоду їй заподіяно в Новобоварському районі м. Харкова, за місцем розташування її земельної ділянки та її фактичне місце проживання в Новобаварському районі м. Харкова, тому справа повинна слухатись в Жовтневому районі. На підтвердження того, що її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 надала довідку від 31.10.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнята з дотриманням норм процесуального права.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивач, ні відповідачі по справі не зареєстровані та не мають місцезнаходження у Новобаварському районі м. Харкова.

Колегія суддів вважає, що висновок суду не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в Садівничому товаристві «Казка» за адресою: м. Харків, вул. Городищенська, земельна ділянка, 6. 06.04.2020 року позивач звернулась до АТ «Харківобленерго» із заявою про надання технічних умов та укладення договору на приєднання її електроустановок на зазначеній земельній ділянці до своїх мереж електропостачання.

За загальним правилом, відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України визначає правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Зокрема частина 5 вказаної статті передбачає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Вирішуючи питання територіальної підсудності, слід з`ясовувати характер спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В пунктах 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 роз`яснено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до статті 24 Закону споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Оскільки позов ОСОБА_1 стосується захисту порушених прав останньої як споживача, даний позов може бути пред`явлений за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача.

Висновок суду першої інстанції про те, що справа за позовом ОСОБА_1 за підсудністю підлягає направленню до Комінтернівського районному суду м. Харкова за місцезнаходженням відповідача, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки справа не підсудна Харківському районному суду Харківської області на підставі частини 5 статті 28 ЦПК України.

Так, із змісту позовних вимог не вбачається, що позивачу спричинена шкода за місцем знаходження її земельної ділянки, договір між сторонами не укладений, позивач та відповідач не мають зареєстрованого місця проживання або зареєстрованого місця знаходження у Жовтневому районі м. Харкова.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина