Ухвала

11 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 205/3242/17

провадження № 61-9706ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, Новокодацький районний відділ Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов`язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Новокодацької районної

у м. Дніпрі ради, Новокодацький районний відділ Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов`язання вчинити певні дії.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за адресою:

АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні інших вимог первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року залишено без змін.

У червні 2020 року на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити судове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задоволено, зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року до 1 280 грн. Продовжено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вищевказаних в ухвал Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду

м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року подана у передбачений

статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392

ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389

ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, Новокодацький районний відділ Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов`язання вчинити певні дії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначену цивільну справу (№ 205/3242/17).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 11 січня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович