Справа № 209/2970/20
Провадження № 4-с/209/14/20
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 - стягувача у виконавчому провадженні, Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд: визнати недійсним акт державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни від 02.10.2020 року про відсутність майна боржника за місцем його проживання; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни щодо нездійснення опису, арешту і вилучення майна в помешканні боржника за адресою АДРЕСА_1 та звернення стягнення на це майно; зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Дніпро) Лесич Анну Миколаївну здійснити опис, арешт і вилучення майна в помешканні боржника за адресою АДРЕСА_1 та звернення стягнення на це майно.

На обґрунтування скарги зазначила, що вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2012 р. у справі № 1-78/12 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (умисне вбивство) і йому призначене покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі. Також із засудженого ОСОБА_2 на її користь судом стягнуто матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 100000,00 грн. Вирок набрав законної сили 01 вересня 2012 року. За даним вироком видано виконавчий лист, який нею пред`явлено на виконання до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янського Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, де 22.10.2018 відкрито виконавче провадження. До теперішнього часу зазначений виконавчий лист не виконаний. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2019 (в матеріалах в/п) державному виконавцю надано дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій. Незважаючи на наявність ухвали суду про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника, майже півроку реальних дій щодо примусового проникнення до помешкання боржника, з метою виявлення, опису і вилучення майна боржника для звернення стягнення на це майно, державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське не здійснювалося. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2020 року бездіяльність державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське щодо нездійснення примусового проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2 згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2019 про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника визнана неправомірною. Державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське зобов`язано вчинити дії щодо примусового проникнення до помешкання боржника з метою виявлення, опису та вилучення майна боржника для звернення стягнення на це майно. 02.10.2020 року державний виконавець Лесич А.М. вийшла на адресу боржника. Проте незважаючи на наявність у квартирі, де мешкає боржник, майна, на яке можливо звернути стягнення, державний виконавець Лесич А.М. здійснювати опис, арешт і вилучення майна відмовилася. Свою відмову вона мотивувала тим, що за поясненнями співмешканців боржника, майна, яке належить боржнику, в квартирі начебто немає. Держвиконавцем ОСОБА_3 було складено акт про начебто відсутність у квартирі майна боржника. Огляд квартири, де мешкає боржник, проводився в її присутності, і вона може засвідчити, що квартира, де мешкає боржник, з дорогим ремонтом, автономним опаленням та багато обставлена, в ній безліч коштовних речей, а саме: меблі, побутова техніка пилососи, мікрохвильові пічі, пральна та посудомийна машини, холодильник, кондиціонери в кожній кімнаті; коштовна сантехніка (душова кабіна, водонагрівач тощо); спортивні тренажери; електроніка телевізори, комп`ютери, відео-аудіо плеєр, домашній кінотеатр, компакт-диски, звукові колонки і т. п. Деякі речі навіть в декількох екземплярах. Зазначені обставини підтверджуються відео та фотозйомкою. При огляді помешкання боржника державний виконавець Лесич А.М. здійснювала фото- і відео-зйомку, проте в акті цей факт не зазначила і до матеріалів виконавчого провадження ці фото- відео матеріали не долучила. Крім того, державним виконавцем в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» були залучені в якості понятих заінтересовані особи, що мають дружні стосунки зі співмешканцями боржника. На її зауваження з цього приводу та прохання залучити до виконавчих дій інших понятих державний виконавець Лесич А.М. відмовила. Отже, акт державний виконавець Лесич А.М. від 02.10.2020 року про відсутність у помешканні боржника його майна не відповідає дійсності. Підчас зазначених виконавчих дій державному виконавцю ОСОБА_3 було заявлене клопотання про здійснення опису, арешту і вилученню майна, що знаходиться в помешканні боржника. Проте державний виконавець Лесич А.М. ніяким чином на нього не зреагувала. З метою створення штучних перешкод в оскарженні її дій державний виконавець Лесич А.М. копію акта за результатами вчинення виконавчих дій їй не надала, пославшись на те, що вона зможе ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження в приміщенні Дніпровського ВДВС. Проте, у зв`язку з карантином до приміщення Дніпровського ВДВС її жодного разу за останній тиждень не впустили, її заяви начальник Дніпровського ВДВС Кабаченко І.М. прийняти відмовляється. Державний виконавець на телефонні дзвінки і повідомлення не відповідає. Посилаючись на норми ст. 335, ч.1 ст. 357 ЦК України, ч.1 ст. 443 ЦПК України, ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає, що державний виконавець повинен здійснити опис і арешт майна в помешканні боржника та звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

16.11.2020 року Державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Лесич А.М. було надано заперечення на скаргу, відповідно до змісту якої зазначено, що на виконанні у старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться зведене виконавче провадження №57528953 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) № 1-78/12 який виданий 11.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди 100000,00 грн. та виконавчого листа (дублікат) № 1-78/12, який виданий 11.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди 23621,00 грн., моральної шкоди 50000,00 грн., які надійшли на виконання за заявою стягувачів 22.10.2018 року. Керуючись ст.ст. 17, 19, 20, Закону України «Про виконавче провадження», того ж дня державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження (АСВП №57491540, 57490357), копії якої було направлено боржнику - для виконання, стягувачам - до відома. По суті вимог скаржника повідомила, що 02.10.2020 року в присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були запрошені працівниками Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл., шляхом здійснення дзвінка до кв.26, та після отриманні їх згоди; в присутності представника Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. Ярошенко К.В. та стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , які підписали власноруч акт державного виконавця від 02.10.2020 про те, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виконання ухвали №209/2721/19 виданою 08.08.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , встановлено, що майна боржника за вище зазначеною адресою не виявлено. Боржник за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкає з 2000 року. В квартирі мешкають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (згідно їх пояснень, майно, яке знаходиться в приміщенні належить їм та їх дочці). Пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02.10.2020 знаходяться в матеріалах ЗВП № 57528953, також, вони попереджені про кримінальну відповідальність за надання недостовірної інформації. Ними були надані документи на майно, що міститься в квартирі. Понятими було підтверджено той факт, що за адресою: АДРЕСА_3 , відсутнє майно боржника, та те, що він за вище зазначено адресою не мешкає. Стягувачам було роз`яснено, що опис та арешт підлягає майно боржника, а не осіб, які зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Також зазначає, що боржник не є власником (співвласником) житлового помешкання за адресою: АДРЕСА_4 . Будь яких доказів наявності в приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , майна боржника, в тому числі стягувачами, не надано, а майна - не виявлено. Державним виконавцем (в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкає, а саме, це підтверджується виходом та складанням 16.10.2019 державним виконавцем акту за адресою: АДРЕСА_3 , з метою примусового проникнення до житла боржника для опису та арешту майна. В присутності стягувача - ОСОБА_1 , та представника органів внутрішніх справ, опитуючи сусідку з кв.27 - ОСОБА_9 , було встановлено, що боржник за зазначеною адресою не мешкає понад 8 років, засобів зв`язку з ним не мають, місце його знаходження не відоме, про що складено акт державного виконавця з понятими. На підставі даного акту, 16.10.2019 року державним виконавцем направлено подання про оголошення боржника в розшук, яке разом матеріалами справи було направлено до Дніпровського районного суд м. Дніпродзержинська до розгляду. 30.10.2019 ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська задоволено подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук, та направлено ухвалу № 209/2721/19 на виконання до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл., заведено розшукову справу РС № 94219005. Також, виходом 23.09.2020 державним виконавцем за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів сусідки ОСОБА_10 з кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 та сусідки ОСОБА_11 з кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, ОСОБА_2 багато років не мешкає за вище зазначеною адресою, про що складено акт держаного виконавця; - 24.09.2020 до відділу з`явилась ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_2 , багато років не мешкає за вище зазначеною адресою: АДРЕСА_3 . Про що складено акт державного виконавця. 02.10.2020 актом про вихід державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виконання ухвали про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 , встановлено, що майна боржника за вище зазначеною адресою не виявлено. Боржник за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкає з 2000 року. Зазначає, що на всі звернення стягувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_12 надавались відповіді, про що свідчать матеріали ЗВП № 57528953. Зазначає, що державним виконавцем вся інформація отримана в ході проведення виконавчих дій, а саме: орієнтоване місце знаходження боржника; засоби зв`язку з ним, було передано до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. для долучення до матеріалів справи та врахування в роботі по розшуковій справі № 94219005. При встановленні місця мешкання боржника, негайно буде проведено опис та арешт майна боржника. Додатково зазначає, що боржником ОСОБА_2 було зараховано на депозитний рахунок відділу кошти в розмірі 1000,00 грн. 30.09.2020 року та 1000,00 грн. 16.10.2020 року. Дану інформацію було також передано до працівників Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. для встановлення з якого міста були здійснені платежі, що допоможе в повноцінно виявити його місця проживання. Кошти, після відрахування витрат виконавчого провадження та 10% виконавчого збору, від сплаченої суми, були перераховані стягувачам. Зазначає, що усі виконавчі дії вчиняються відповідно до вимог чинного законодавства України про виконавче провадження, порушень вимог закону з боку державного виконавця не вбачається. Також, вказує на те, що за 2020 рік судом задовольнялися скарги заявників за разними вимогами. Скаржники зловживають своїм правом на оскарження дій виконавця. Просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі. (т.1 а.с.16-19)

08.02.2020 року скаржник ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення на заперечення державного виконавця, вказуючи на те, що державний виконавець 02.10.2020 р. вийшла на адресу місця проживання боржника ОСОБА_2 на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2020 про примусове проникнення до помешкання боржника, однак ніякого примусового проникнення насправді не було, і державний виконавець до цього не готувалася, тобто не залучила до цих виконавчих дій сили і засоби для примусового проникнення, принаймні для відкриття вхідних дверей. Також, зазначає, що поняті, що приймали участь у виконавчих діях були заздалегідь попереджені та підготовлені. До речі, вони близько товаришують з батьками боржника ОСОБА_2 : це було видно по занадто довірливому

спілкуванню між ними і неприхованою зацікавленістю у нездійсненні опису майна. Це підтверджує

навіть держвиконавець у своїх запереченнях, де вказує, що поняті підтвердили відсутність майна

боржника ОСОБА_2 в квартирі та відсутність його самого. У цьому зв`язку слід зазначити, що поняті не можуть підтверджувати (або спростовувати) будь-які факти, крім фактів, що стосуються факту, змісту і результатів виконавчих дій (ч.3 ст. 22 Закону України «Про виконавче

провадження»). Також зазначає, що в якості понятих стягувачами ОСОБА_12 і ОСОБА_1 держвиконавцю було запропоновано інших осіб, зокрема, ОСОБА_13 І ОСОБА_13 навіть було допущено держвиконавцем до виконавчих дій, проте в акті від 02.10.2020 його прізвище не вказано. Ці обставини можуть підтвердити ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Батьки боржника ОСОБА_2 : ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які мешкають разом з боржником, під час виконавчих дій надали письмові пояснення (в матеріалах в/п) про те, що майна боржника в квартирі немає, а сам боржник начебто в цій квартирі не проживає. На підставі лише цих пояснень держвиконавець ОСОБА_3 зробила висновок («встановила»), що майна, яке належить боржнику в квартирі немає. Зазначені пояснення співмешканців боржника (батьків) мають завідомо упереджений характер, адже ці співмешканці зовсім не зацікавлені у зверненні стягнення на майно, яке перебуває у квартирі. Жодних доказів цих тверджень матеріали виконавчого провадження не містять. Непроживання боржника в цій квартирі спростовується довідкою ТОВ «ЄРЦ КП»№ 1/18968 від 23.09.2020 про реєстрацію та склад сім`ї (в матеріалах в/п). З огляду на вказану довідку про реєстрацію та склад сім`ї, боржник ОСОБА_2 , незважаючи на відбування покарання та наявність невиконаних майнових зобов`язань, з 1994 року по теперішній час органи реєстрації про своє місце перебування не повідомляв. Отже вважається, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_3 , поки не доведено інше. А оскільки боржник в зазначеній квартирі проживає аж з 1994 року, то там повинно бути хоч якесь майно, що йому належить. Зважаючи на те, що в квартирі разом з боржником проживають ще його батьки і сестра, то питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК, вирішується судом за поданням державного виконавця. Самостійно визначати належність частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами не належить до повноважень держвиконавця. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виконання зазначених приписів закону неможливо без здійснення опису і арешту майна в квартирі, де мешкає боржник. Держвиконавцем подана суду копія (не завірена)довідки КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 17.11.2020 про начебто непроживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 2000 року по теперішній час, в якому є посилання, що цю обставину підтверджують сусіди. Не оспорюється ніким той факт, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1994 року і не хоче зніматися з реєстрації, отже навіть за тимчасової відсутності, він планує і надалі жити за цією адресою. Крім того, маючи невиконані майнові зобов`язання та будучи учасником судового процесу на стадії виконання рішення суду в статусі боржника, ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» не повідомляє органи реєстрації про своє місце перебування. В своїх запереченнях держвиконавець зазначає, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 надали їй документи на майно, що міститься в квартирі (проте, які саме - не вказала). Однак в акті від 02.10.2020 року цей факт не відображений і в матеріалах виконавчого провадження ніяких документів щодо належності майна (або їх копій) немає. Підчас зазначених «виконавчих дій» нею та іншою стягувачкою ОСОБА_12 держвиконавцю ОСОБА_3 були заявлені клопотання (нею ще й письмово) про необхідність здійснення опису, арешту і вилучення майна, що знаходиться в помешканні боржника. Проте держвиконавець ОСОБА_3 ніяким чином на нього не зреагувала. Що стосується підписання акта держвиконавця від 02.10.2020 нею та іншою стягувачкою, при цьому будучи з ним не згодними. Це було зроблене з метою недопущення підміни цього акта або його виправлення, оскільки схильність держвиконавця ОСОБА_3 до підроблення документів цілком допускає таку можливість (що, зокрема, й сталося). Виконавцем суду подані копії матеріалів виконавчого провадження жодним чином не завірені. При цьому оригінали матеріалів для огляду і звірення їх з копіями суду не надані. Отже, акт державного виконавця від 02.10.2020 про відсутність майна не відповідає дійсності, тобто змісту і результатам виконавчих дій. З цих підстав та підстав, зазначених безпосередньо у скарзі, вважає нездійснення опису і арешту майна, що перебуває в помешканні боржника неправомірною. Просить задовольнити її скаргу від 12.10.2020 в повному обсязі.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, просила скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Лесич А.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи за скаргою та надані суду докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи. Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту.

У виконавчому провадженні арешт на майно боржника включає в себе комплекс процесуальних виконавчих дій щодо заборони вільного розпорядження та користування таким майном. Тобто, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися виявлення ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам. Акт опису й арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, іншими особами, які були присутні при накладенні арешту на майно. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті, який складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу держаної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться зведене виконавче провадження №57528953 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) № 1-78/12 який виданий 11.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 матеріальної шкоди 100000,00 грн. та виконавчого листа (дублікат) №1-78/12, який виданий 11.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди 23621,00 грн., моральної шкоди 50000,00 грн.

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем проведені виконавчі дії направлені на виявлення майна боржника у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: надіслані запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, МВС України, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Згідно отриманих відповідей, державним виконавцем встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби, нерухоме майно, в нього відсутні відкриті в банках та інших фінансових установах рахунки, він не отримує пенсію, не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами та відсутня інформація про його останнє місце роботи.

Також встановлено, що держаним виконавцем приймалися відповідні заходи для виклику боржника до відділу ДВС та для його розшуку: на підставі відповіді Державної прикордонної служби України встановлено, що боржник не перетинав державний кордон України в період з 22 жовтня 2018 року по теперішній час; згідно отриманої від ТОВ «ЄРЦ КП» інформації ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за тією адресою, що вказана у виконавчому листі.

За поданням державного виконавця, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2019 року боржника ОСОБА_2 оголошено у розшук, заведено розшукову справу РС № 94219005.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 5752895 боржником ОСОБА_2 здійснено платежі на депозитний рахунок відділу ДВС в розмірі 1000,00 грн. 30.09.2020 року та 1000,00 грн. 16.10.2020 року.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08 серпня 2019 року задоволено подання державного виконавця Лесич А.М. про дозвіл на тимчасове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де зареєстрований боржник (т.3 а.с.16-17).

Як вбачається із доданих матеріалів, державним виконавцем були вжиті заходи для виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.08.2019 р. про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника. Так, державним виконавцем 02.10.2020 року в присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , стягувачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 , із залученням працівника Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. Ярошенко К.В., складено Акт державного виконавця, відповідно до якого встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виконання ухвали від 08.08.2019 року про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника, встановлено, що майна боржника у квартирі не виявлено, за вище зазначеною адресою не мешкає з 2000 року. В квартирі мешкають ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (згідно їх пояснень майно, що знаходиться в квартирі належить їм та їх донці). В квартиру державного виконавця впустили особи, які там проживали.

Згідно акту про проживання (не проживання) від 17.11.2020 року, який складено техніками КП КМР "УКОЖФ" та затверджено директором Щебетовою Т.І. вбачається, що мешканці будинку АДРЕСА_5 (сусіди) підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 2000 року по теперішній час. Даний акт було надано суду 20.11.2020 року та долучено старшим державним виконавцем до клопотання від 19.11.2020 року разом із постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 19.11.2020 року ВП № 57528953, згідно якої встановлено, що в ході складання акту державного виконавця від 02.10.2020 року було допущено описку, а саме: в графі в присутності стягувачів помилково зазначено ОСОБА_6 , замість ОСОБА_12 . Внесено виправлення до документу "Акт державного виконавця" від 02.10.2020 року, саме: в графі в присутності стягувачів вважати вірним ОСОБА_12 .

Судом встановлено, що відсутність за зареєстрованим місцем проживання боржника належного йому майна, що підлягає опису та арешту, була встановлена старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Лесич А.М. зі слів та пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу не надали державному виконавцю та матеріали виконавчого провадження не містять доказів, які б підтверджували право власності цих осіб на майно, що на час проведення опису та арешту знаходилося в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Наданий суду акт про проживання (не проживання) від 17.11.2020 року, який складено техніками КП КМР "УКОЖФ" та затверджено директором Щебетовою Т.І., згідно якого мешканці будинку АДРЕСА_5 (сусіди) підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 2000 року по теперішній час, суд не приймає до уваги, оскільки він складений після оформлення акту державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни від 02.10.2020 року про відсутність майна боржника за місцем його проживання, який оскаржується. Крім того, тимчасове непроживання боржника за адресою реєстрації достовірно не свідчить про відсутність його майна за вказаною адресою, що має бути встановлено під час виконавчих дій.

Законом передбачено порядок захисту інтересів третіх осіб, чиї права порушені описом та/або арештом майна, що належить, на їх думку, їм. Частина 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на те, що старший державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Лесич А.М. безпідставно залучила у якості понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є заінтересованими особами та мають дружні стосунки зі співмешканцями боржника, оскільки такі доводи не підтверджується належними та допустимими доказами щодо їх особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника щодо визнання недійсним акту державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни від 02.10.2020 р. про відсутність майна боржника за місцем його проживання, оскільки ні нормами ЦПК України ні нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено визнання недійсним судом виконавчої дії у вигляді акту державного виконавця по проведенню зазначених виконавчих дій. З цим підстав суд відхиляє доводи скаржника про відсутність в матеріалах виконавчого провадження відеоматеріалів щодо фіксації старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській обл. Лесич А.М. виконавчих дій, під час яких було складено оскаржуваний акт від 02.10.2020 року, в якому також не зазначено про відеофіксацію виконавчих дій.

Суд вирішуючи вимоги заявиника приходить до висновку, що у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не позбавлений права проведення повторного опису та арешту майна боржника, яке не було проведено.

Вимоги заявника в частині вилучення майна в помешканні боржника за адресою: АДРЕСА_1 та звернення стягнення на це майно за відсутністю проведених та належним чином та оформлених виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника є передчасними, оскільки вони направлені на майбутнє, тому ці вимоги не підлягають задоволенню.

Зазначене вище свідчить про те, що державним виконавцем не виконані всі повноваження, в тому числі і передбачені п.4 ч.3 ст. 18 Закон України "Про виконавче провадження" на виконання ухвали суду від 08 серпня 2019 року, якою було надано дозвіл на таке примусове проникнення з метою опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заявника ОСОБА_1 , а саме суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни у зведеному виконавчому провадженні № 57528953 щодо нездійснення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анну Миколаївну здійснити опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - стягувача у виконавчому провадженні, Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни у зведеному виконавчому провадженні № 57528953 щодо нездійснення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анну Миколаївну здійснити опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни у зведеному виконавчому провадженні № 57528953 щодо нездійснення вилучення та звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , та щодо визнання недійсним акту старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лесич Анни Миколаївни від 02.10.2020 р. про відсутність майна боржника за місцем його проживання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Суддя: О.О.Лобарчук