Провадження № 2/522/220/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.11.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , відповідно якого просив стягнути суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 14252,07 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 31.07.2017 року, за яким страховик, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме ТЗ Suzuki, д.н. НОМЕР_1 .

09.08.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу BMW д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно з довідкою про обставини ДТП, особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів. Шляхових споруд чи іншого майна», є ОСОБА_1 . Її вина встановлена постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 року. Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 114703,48 грн. Так, згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на рахунок СТО суму страхового відшкодування в розмірі 114703,48 грн. Разом з тим, позивач звертає увагу на ту обставину, що фактична вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що були здійснені з метою усунення пошкоджень, завданих ТЗ Suzuki, д.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП (відповідно до наряд-замовлення) склала 114252,07 грн. Різниця у розмірі 451,41 грн. підлягає поверненню з СТО, як невикористана частина коштів, та не підлягає стягненню з Відповідача. Згодом стало відомо, що цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 0773994. Так, відповідно умов Полісу ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Однак розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП становить 114703,48 грн., що перевищує ліміт відповідальності Страховика за Полісом. Отже в силу того, що сума понесених збитків в повному обсязі не покривається лімітом відповідальності страховика за Полісом, то є всі правові підстави стягнути з Відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Ухвалою суду від 13.12.2019 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони у судове засідання 14.01.2020 року не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, поважних причин неявки відповідач суду не представив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу його останньої реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою «про закінчення строків зберігання», також повідомлялась шляхом оголошення про виклик на офіційному сайті суду. Причини неявки відповідач суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 15.01.2020 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3-01 від 31.07.2017 року, за яким страховик, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме ТЗ Suzuki, д.н. НОМЕР_1 (а.с. 11-15).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 16.07.2018 року, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 року ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України за порушення правил дорожнього руху, що причинили дорожньо-транспортну пригоду, яка сталося 09.08.2017 року в м. Києві по вул. О.Теліги, біля виїзду з лікарні, за участю застрахованого транспортного засобу «Сузукі» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «БМВ» д.н. НОМЕР_2 (а.с.17-24).

Вартість страхового відшкодування, складає 114703,48 грн., що підтверджується страховим актом №7689-02 від 11.09.2017 року.

Відповідно платіжного доручення №20148 від 11.09.2017 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснила виплату в розмірі 114703,48 грн. за страховим актом №7689-02 від 11.09.2017 по дог. №3-01 від 31.07.2017 року. (а.с.37).

Відповідно заяви №9368/784879 від 14.11.2019 року ПрАТ «СК «ВУСО» просила повернути перераховане 11.09.2017 року страхове відшкодування по клієнту ОСОБА_2 у розмірі 451,41 грн. за ремонт автомобіля Suzuki SX4, д.н. НОМЕР_1 (різницю між рахунком №01180 від 18.08.2017 р. та актом виконаних робіт №ТМ004056 від 14.10.2017 року) (а.с.38).

Згідно відомостей з реєстру страхових полісів, транспортний засіб BMW 520i, д.н. НОМЕР_2 на час дорожньо-транспортної пригоди було застраховано ПрАТ «Українська страховка компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно полісу серії АК №000773994, ліміт за шкоду майну 100000,00 грн. (а.с.39).

Позивачем надано розрахунок суми страхового відшкодування, який здійснювався наступним чином: 114252,07 - 100000,00 грн. = 14252,07 грн., де 114252,07 грн. - фактична вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що були здійснені метою пошкоджень, завданих ТЗ Suzuki, д.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП; 100000,00 - ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за страховим Полісом АК/0773994.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріалів справи вбачається, що страхова компанія виконала свої зобов`язання та відшкодувала у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України , до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням того, що ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило повну суму відновлювального ремонту в загальному розмірі 114252,07 грн., тож у позивача виникло законне і обґрунтоване право вимоги до відповідача в межах різниці та фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тобто, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25209 від 23.09.2019 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України удовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то і судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 993 1166, 1187, 1194 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України; суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 14252 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний тест рішення виготовлено 15.01.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.