Справа № 491/1194/19
УХВАЛА
20 січня 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області у складі: головуючого у справі судді - Желяскова О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Точилове Ананьївського району Одеської області,
ВСТАНОВИВ:
До Ананьївського районного суду Одеської області надійшло подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Точилове Ананьївського району Одеської області.
11 січня 2020 року до Ананьївського районного суду від заявника надійшов лист, в якому начальник відділу Скрипник І.П. повідомляє, що наказом Міністерства юстиції України №4053/5 від 17 грудня 2019 року, який набрав чинності 28 грудня 2019 року, Ананьївський РВ ДВС ГТУЮ в одеській області виведено зі складу ГТУЮ в Одеській області до складу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із збереженням статусу юридичної особи і зміною назви на «Ананьївський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)». У зв`язку з наведеним просить врахувати наведення при прийнятті до свого провадження подання начальника Ананьївського РВ ДВС ТГУЮ в Одеській області від 24 грудня 2019 року. До вказаного листа ОСОБА_2 додано копію вище вказаного наказу для підтвердження виклеєного нею у листі, а також виписку з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ(а.с.12-15).
Подання обґрунтовується ти, що на виконанні в Ананьївському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)перебуває виконавчий лист №2-290/09, виданий 02 жовтня 2009 року Котовським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .
Боржником вимоги виконавчого документу в повному обсязі не виконано в повному обсязі не виконуються, в наслідок чого утворилась заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Для отримання від боржника пояснень з приводу невиконання рішення суду та складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.1831 КУпАП, державним виконавцем 28 серпня 2019 року на адресу його реєстрації, а саме, Одеська область, Ананьївський район, с. Точилове, рекомендованим листом було направлено виклик до відділу ДВС на 06 вересня 2019 року. Відповідно до даних офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» вказаний виклик був вручений особисто адресату 03 вересня 2019 року, однак у зазначену дату боржник до відділу не з`явився, про причину неявки державного виконавця не повідомив.
19 вересня 2019 року державним виконавцем за тією ж адресою рекомендованим листом був направлений повторний виклик ОСОБА_1 до відділу ДВС на 27 вересня 2019 року. Відповідно до даних офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» вказаний виклик був вручений особисто адресату 25 вересня 2019 року, однак у зазначену дату боржник до відділу не з`явився, про причину неявки державного виконавця не повідомив.
Враховуючи викладене, вважаючи, що дії ОСОБА_1 свідчать про його навмисне ухилення від явки до відділу ДВС та від виконання рішення суду, керуючись п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» начальник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. звернулася до суду з даним поданням та просить суд винести ухвалу про примусовий привід ОСОБА_1 .
Справу за поданням про примусовий привід ОСОБА_1 було призначено до розгляду на 20 січня 2020 року.
Про дату, час та місце слухання справи ОСОБА_1 було повідомлено у відповідності до положень ст.ст.128-130 ЦПК України шляхом направлення на його адресу судової повістки-повідомлення, яку було направлено на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
20 січня 2020 року ОСОБА_1 з`явився до суду та надав письмову заяву, в якій зазначив, що виклики державного виконавця він не отримував. Їх отримувала його мати, яка не повідомила йому про їх наявність. На час надходження викликів щодо його явки до ДВС він знаходився в м. Одеса в пошуках роботи. Зобов`язується з`явитися до Ананьївського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Представник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20 січня 2020 року до суду не з`явився, проте 20 січня 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшов лист начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. від 20 січня 2020 року, в якому вона просить суд розглядати справу за поданням про примусовий привід ОСОБА_1 без участі представника відділу. Подання підтримує в повному обсязі.
Враховуючи викладене, відсутність в положеннях ст.438 ЦПК України вказівки на обов`язковість участі у розгляді клопотання про привід боржника будь-яких осіб, суд вважає за можливе розглянути подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , за відсутності боржника та державного виконавця.
При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подання та додані до нього матеріали, беручи до уваги заяву ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
Абзацом 2 пункту 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.
Водночас, з заяви ОСОБА_1 , наданої ним на адресу суду, вбачається, що виклики держаного виконавця він не отримував.
Подання про здійснення приводу боржника обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 двічі не з`явився за викликами держаного виконавця, які були вручені йому особисто.
На підтвердження зазначеного твердження до подання додано копії поштових повідомлень про вручення рекомендованих листів, якими на адресу ОСОБА_1 направлялися зазначені виклики (а.с.6, 8).
Проте, вивченням зазначених копії поштових повідомлень встановлено, що вони не містять відмітки про особисте отримання адресатом відправлення, а також відомостей про особу, яка розписалася про їх отримання.
З наведеного вбачається, що доводи щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про його виклики до державного виконавця жодним чином не підтверджені, а твердження ОСОБА_1 про неотримання зазначених викликів не спростовані.
Крім того, державним виконавцем не було надано доказів, що ним було вчинено виконавчі дії в повному обсязі а саме, було здійснено вихід за адресою ОСОБА_1 для з`ясування причин неявки на виклик державного виконавця.
Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 з`явився до суду для розгляду подання про застосування до нього приводу.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 438 ЦПК України,
В задоволенні подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скрипник І.П. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Точилове Ананьївського району Одеської області відмовити.
У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

При цьому, роз`яснити, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.О.Желясков

Ухвала набула законної сили ___________________20___року.