Провадження № 2/643/353/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020

18 листопада 2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою поважної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання права власності, зняття арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, яким просить визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «Д-2» з надвірними будівлями, загальною площею 160кв.м,житловою площею 73,2кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; зняти арешт з вищевказаного житлового будинку, накладений постановою про арешт майна, серія номер:56641656, виданий 21.06.2018, видавник: Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, номер опису про обтяження:26727582.

Позов мотивує тим, що позивачу належить на праві власності житловий будинок літ. «Д-2» з надвірними будівлями, загальною площею 160кв.м.,житловою площею 73,2кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок позивач придбав у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мангушевою О.С. за реєстровим №608 від 05.05.2017. Позивач дізналася, що на вказаний будинок накладений арешт на підставі постанови про арешт майна від 21.06.2018 у виконавчому проваджені №56641656 Московським ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області. Особою, майно якої обтяжується є відповідач, який на момент накладення арешту вже не був власником житлового будинку. Позивач вважає, що накладання арешту є незаконним, т.я. порушує права позивача як власника та останній не є стороною виконавчого провадження.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Летючого В.П. надійшла заява, якою позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу без свої та позивача участі.

Від представника Московського ВДВС ГТУЮ в Харківській області надійшла заява про слухання справи за його відсутності.

Від представника АТ «Укрексімбанк» - адвоката Августової М.В. надійшли письмові пояснення, із яких вбачається, що вимоги позову необґрунтовані та задоволенню не підлягають через те, що 28.12.2007 між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір із додатковими угодами від 10.12.2008 на суму кредиту в розмірі 1694258,49грн. з кінцевим терміном повернення 27.12.2026. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір від 10.12.2008, предметом іпотеки є вищезазначений житловий будинок. Накладання заборони відчуження майна зареєстровано 10.12.2008. Рішенням суду від 11.02.2015 звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на публічних торгах та виданий виконавчий лист від 22.08.2016. Іпотекодавцем ОСОБА_4 в порушення умов іпотечного договору, без згоди банку здійснено дії, що пов`язані зі зміною права власності предмету іпотеки третій особі на підставі договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.06.2016, а після чого укладений договір купівлі-продажу від 06.07.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а в подальшому укладений договір купівлі-продажу від 05.05.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, в Московському районному суді м. Харкова розглядається цивільна справа про визнання вказаних договорів купівлі-продажу недійсними та судом накладено заборону відчуження на спірний житловий будинок і державним виконавцем винесено постанову про накладання арешту на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 . Отже, оскаржуваний арешт майна застосований в інтересах банку з метою захисту порушених прав іпотеко держателя.

В судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду.

Суд, вивчивши доводи позивача, зайняту позицію відповідача, заперечення АТ «Укрексімбанк», дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позову такими, що задоволенню не підлягають, виходячи із такого.

Відповідно до правил ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 28.12.2007 між ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_6 , а в подальшому за Додатковими угодами №6807С135-1 та № 6807С135-2 від 10.12.2008 до кредитного договору від 28.12.2007 ОСОБА_4 у зв`язку із підписанням договору про переведення боргу (зміна боржника) укладений кредитний договір із сумою кредиту 1694258,49грн. з кінцевою датою погашення 27.12.2026.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_4 укладений іпотечний договір №68708235, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. 10.12.2008 та зареєстрований в реєстрі № 6202, предметом іпотеки за яким житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 160,4кв.м., житловою площею 73,2кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладання заборони відчуження майна 10.12.2008 зареєстровано тим же нотаріусом в реєстрі за № 6203 та № 6204.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2015, яке змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.07.2016, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на публічних торгах та виданий виконавчий лист від 22.08.2016.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок літ. «Д-2» з надвірними будівлями, загальною площею 160,4кв.м., житловою площею 73,2кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та знято арешт з вказаного об`єкту нерухомості, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий виконавчою службою ГТУЮ у Харківській області від 28.09.2016.

Рішенням апеляційного суду Харківській області від 20.09.2017 рішення Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Такі обставини підтверджено копіями кредитного договору від 28.12.2007, Додатковими угодами №6807С135-1 та № 6807С135-2 від 10.12.2008 до кредитного договору від 28.12.2007, іпотечного договору №68708235 від 10.12.2008, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2015, рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.07.2016, рішенням апеляційного суду Харківської області від 20.09.2017(а.с.36-52,63,64, 75-79).

Далі, як вбачається із змісту іпотечного договору від 10.12.2008, п. 1.8 - відчуження предмета іпотеки дозволяється лише за письмовою згодою іпотекодержателя; п.2.4.5 визначає, що іпотекодавець зобов`язаний без письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із зміною права власності на предмет іпотеки або його частину, а також дій, пов`язаних з передачею предмету іпотеки третім особам.

Між тим, 30.06.2016 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусам ХМНО Салига Н.А.

06.07.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 освідчений приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А.

05.05.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Мангушевою О.С., зареєстрований в реєстрі № 608.

Крім того, встановлено, що в проваджені Московського районного суджу м. Харкова перебуває цивільна справа № 643/4384/17 за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомості - предмету іпотеки, посвідчений ПН ХМНО Салига Н.А. 906.07.2016 за реєстровим №1093.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 позовні вимоги забезпечено накладанням заборони відчуження на житловий будинок літ. «Д-2» з надвірними будівлями, загальною площею 160кв.м., житловою площею 73,2к.в.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01, номер запису про право власності:15276186 від 06.07.2-018, що належить ОСОБА_2

21.06.2018 Московським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову, якою і накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме, на житловий будинок літ. «Д-2» з надвірними будівлями, загальною площею 160кв.м., житловою площею 73,2к.в.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження:26727582.

Такі обставини підтверджено копіями ухвали Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2018, постанови про арешт майна боржника від 21.06.2018, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за №201226066 від 21.02.2020 (т.2, ас.с.11-16).

Отже, вищевикладене свідчить про те, що об`єкт нерухомості за вказаним позовом входить до складу предмету іпотеки за іпотечним договором №68708Z35 від 10.12.2008, а оскаржуваємий арешт майна застосований в інтересах банку з метою захисту прав як іпотекодержателя.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки виключно на підставі згоди іпотекодержателя.

У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.ч.1,2 ст. 23 ЗУ «Про іпотеку»).

Відповідно до положень ст. 328 УЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутими правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що предмет позову є предметом іпотеки та наявність вказаних вище судових рішень, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, адреса місцезнаходження: 61005, м. Харків, м. Захисників України,7/8;

Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича,127.

Суддя