Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

секретар судового засідання Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лисенко Ірини Юріївни, до ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням,суд,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лисенко І.Ю., із позовом до ОСОБА_2 . У позовній заяві зазначено, що позивач на підставі договору купівлі продажу від 20 листопада 1986 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач має реєстрацію місця проживання за вказаною адресою, однак тривалий час не мешкає за місцем реєстрації. Перебування ОСОБА_2 на реєстраційному обліку в належному позивачу житловому будинку створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком. Самостійно в добровільному порядку з реєстрації відповідач не знявся, в зв`язку з чим позивач не може користуватися та розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі. ОСОБА_2 більше року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом встановлення факту проживання від 26 вересня 2019 року. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 в житловому будинку не проживає, не здійснює плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, необхідно визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лисенко І.Ю. не з`явилися, справу просять розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується конвертом з рекомендованим повідомленням, який повернувся до суду за закінченням терміну зберігання. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 20 листопада 1986 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с.6)

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області №5129 від 30 вересня 2019 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . (а.с.8)

ОСОБА_2 відповідно до Акту по встановленню факту проживання від 26 вересня 2019 року, складеного депутатом Василівської міської ради Запорізької області ОСОБА_5 у присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за місцем реєстрації не проживає більше трьох років. Особистих речей ОСОБА_2 в будинку не виявлено. Фактичне місце проживання ОСОБА_2 не відоме. (а.с.9)

Тобто на день подачі позовної заяви відповідач більше ніж 3 роки не проживає в будинку, не утримує його в належному стані.

Відповідач ОСОБА_2 фактично втратив своє право на проживання у належному позивачу на праві приватної власності житлі.

Позивач, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 та визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лисенко Ірини Юріївни, задовольнити:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом, а саме, будинком АДРЕСА_1 .

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик