Справа № 743/2221/19
Провадження № 2/743/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судових засідань НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу,

за позовом ОСОБА_1

до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської

області

про визнання права власності на земельні ділянки,

в порядку спадкування,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору:

- Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельні ділянки:

- площею 1,8358 га, що розташована на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області(Малинівський старостинський округ), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:001:0210;

- площею 0,0469 га, що розташована на території Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області(Малинівський старостинський округ), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:010:0457.

В обґрунтування позову вказує, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, якому, за життя, видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 788348) від 07.10.2011 р., який посвідчував належність останньому на праві власності земельних ділянок, що розташовані на території Любецької селищної Ріпкинського району Чернігівської області (колишньої Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області), кожна з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: 1) площею 0,05 га, кадастровий номер :08:010:0457; 2) площею 1,84 га, кадастровий номер :09:002:0083. Вказує, що через наявність підчистки в кадастровому номері однієї з земельних ділянок в указаному Державному акті, а саме в кадастровому номері :09:002:0083, який, в подальшому виправлено на :09:001:0210, вона не може в нотаріальному порядку оформити право власності на вказані земельні ділянки, у зв`язку з чим державним нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_3 , представник Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області ПІНЧУК С.І., представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ТРАНКІВСЬКА Н.П. не з`явились, всі просили розглядати справу у їх відсутність, позивачка та її представник позов підтримали, представник відповідача позов визнав, а представниктретьої особи, при вирішенні спору, поклалась на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_2, згідно заповіту від 11.04.2006 р., який посвідчений секретарем виконавчого комітету Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області СЛОБОДСЬКОЮ А.І. заповів ОСОБА_1 все майно, де б воно не находилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на, що вона по Закону матиме право;

- 7 жовтня 2011 р. Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я ОСОБА_2 , на підставі розпорядження голови Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 12 лютого 2007 р. № 60, був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 788348), який посвідчував належність останньому права власності на земельну ділянку площею 1,87 га у межах згідно з планом, що розташована на території Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за відповідним номером. В Плані меж земельної ділянки вказано дві земельні ділянки, а саме: 1) № 23/455, площею 0,05 га, кадастровий номер :08:010:0457; 2) 13/1255, площею 1,84 га, кадастровий номер :09:002:0083. При цьому, у записі про кадастровий номер, що присвоєний земельній ділянці № 13 /125 міститься підчистка в номері :09:002:0083. Також є підчистка в графі кому виданий Акт, а саме: ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про його смерть (Серія НОМЕР_1 );

- 12.08.2014 р. державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 177/2014 після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1. , що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38106740 від 12.08.2014 р.;

- спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 являється позивачка по справі ОСОБА_1 , що стверджується постановою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ПІДГАЙНОЇ О.І. № 953/02-31 від 08.08.2019 р..

Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-018 від 12.10.2018 р. та № НВ-019 від 28.11.2019 р. підтверджується:

- розмір земельної ділянки - 1,8358 га, її розташування - на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - :09:001:0210;

- розмір земельної ділянки - 0,0469 га, її розташування - на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - :08:010:0457.

Згідно повідомлення заінтересованих осіб про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру від 12.10.2018 р. державного кадастрового реєстратора БИВАЛЬКЕВИЧ С., у зв`язку з технічною помилкою в кадастровому номері :09:002:0083 її виправлено шляхом присвоєння земельній ділянці нового кадастрового номера :09:001:0210.

Згідно постанови державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ПІДГАЙНОЇ О.І. № 953/02-31 від 08.08.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 788348) від 07.10.2011 р., через наявність підчистки в кадастровому номері однієї з земельних ділянок в указаному Державному акті, а саме в кадастровому номері :09:002:0083.

В постанові не вказується, що є підчистка в графі "по батькові" кому виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 788348), а саме: ОСОБА_2 , що також є свідченням необхідності саме судового втручання в дану ситуацію.

Також в нотаріальному порядку фактично не оспорюється те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією особою і що ОСОБА_1 має право на спадкування після його смерті саме за заповітом.

При цьому, фактично вказані земельні ділянки виділялись не ОСОБА_2, а ОСОБА_2.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка була затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. N 43 та регулювала питання видачі дублікатів державних актів втратила чинність 23.08.2013 р. на підставі наказу Мінагрополітики від 03.07.2013 р. № 404.

З 1 січня 2013 р. оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки не видаються, в силу Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Виходячи з наведеного, суд знаходить, що в разі наявності підчисток у Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданому на особу, яка згодом померла та неможливості видачі спадкоємцям такої особи правовстановлюючого документу на таку земельну ділянку, ефективним засобом юридичного захисту та належним способом захисту є визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування.

Оцінка суду.

Наявністю вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вказаного державного нотаріуса доведено:

1) неможливість позасудового оформлення права власності на вказані земельні ділянки за позивачем, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, з причин наявності підчистки в указаному Державному акті на право власності на землю в кадастровому номері однієї з земельних ділянок, що і стало підставою звернення до суду;

?

2) пасивне заперечення наявності у позивачки суб`єктивного цивільного права на спадкування даних земельних ділянок за заповітом, яке безпосередньо не спричиняє шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

Неможливість позасудового оформлення права власності на вказані земельні ділянки за позивачем підтверджується і тим, що під час судового розгляду встановлено наявність підчистки в графі "по батькові" кому виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЕ № 788348).

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне захистити права ОСОБА_1 в спосіб, передбачений ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, а саме шляхом визнання за останньою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на земельні ділянки:

- площею 1,8358 га, що розташована на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:001:0210;

- площею 0,0469 га, що розташована на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:010:0457.

При цьому, розміри земельних ділянок та найменування органу місцевого самоврядування (Малинівська сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області) в резолютивній частині рішення слід вказати у точній відповідності до Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-018 від 12.10.2018 р. та № НВ-019 від 28.11.2019 р., що не є виходом за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування - задовольнити.

1) Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,8358 га, що розташована на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:001:0210, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2) Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0469 га, що розташована на території Малинівської сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:010:0457, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧКА: ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ВІДПОВІДАЧ: Любецька селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області, смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, вул.

Добринінська, буд. 60, .

ТРЕТЯ ОСОБА: Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області,

смт.Ріпки Чернігівської області, вул. Святомиколаївська, буд. 85, .

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 17 січня 2020 року.