Справа № 146/1472/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 29 травня 2018 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1103.
Від проживання у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками.
Однак подальше спільне життя не склалося, з січня 2019 року сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача.
В даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Враховуючи викладене, просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
02 січня 2020 року через канцелярію суду від відповічада ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі вказаному в позовній заяві. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини в сумі 4000 грн, зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, а також має захворювання та змушений витрачати витрачати грошові кошти на відновлення свого здоров`я. Крім того вказав, що його дохід не дозволяє сплачувати позивачу аліменти на її утримання аліменти в розмірі 4000 грн, оскільки стягнуті з нього аліменти будуть перевищувати 50% його доходу. Тому просить стягувати з нього аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1100 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку зтаких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 29 травня 2018 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1103 (а.с. 3).

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.4).

Згідно довідки № 523 від 16 вересня 2019 року, виданої Великорусавською сільською радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на її утриманні (а.с.5).
З довідки в/ч НОМЕР_2 від 16 грудня 2019 року видно, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення (а.с. 32).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_2 відсутні земельні ділянки та будь-яке нерухоме майно (а.с. 31).
Також судом було оглянуто виписку по банківській карті відповідача, з якої видно, що ОСОБА_2 періодично здійснював грошові перекази на банківську карту позивача (а.с. 36-73).
Твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться матір пенсійного віку та надані останнім копію пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4395 від 24 грудня 2019 року, видану ОСОБА_5 про розмір пенсійного забезпечення за віком, та довідку міського комунального підприємства «Управляюча компанія «ТЕРИТОРІЯ КОМФОРТУ»» № 405 від 26 грудня 2019 року, суд до уваги не приймає, оскільки у суду відсутні відомості, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а також факт перебування ОСОБА_5 на утриманні відповідача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо стягнення аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні сина, взаємний обов`язок батьків по його утриманні, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З урахуванням обставин справи, суд вважає, що позивачем правомірно пред`явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_2 на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку.
При розподілі судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги та позов задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 768,40 грн в рахунок відшкодування судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статями 84,180-182,198-200 СК України, статями 12, 13, 76-81, 95, 141, 263, 264, 265, 279,354 ЦПК України суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трьох років, задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 жовтня 2019 року.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно,починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 09 жовтня 2019 року
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в дохід держави 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду черех Томашпільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. В. Скаковська