Справа № 212/6778/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області,відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання часток у спільному майні подружжя,

встановив:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання часток у спільному майні подружжя.

Позов обґрунтований тим, що сторони з 20 лютого 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони набули однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони не досягли згоди щодо поділу вказаного майна, придбаного під час шлюбу.

Позивач просить визнати однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнати право власності на Ѕ частину спірного майна за кожним із позивачів.

22 жовтня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, ОСОБА_1 зазначила про те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

До суду надійшла заява від ОСОБА_2 про визнання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

20 лютого 2018 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 20 лютого 2018 року. (а.с. 9)

На підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І., 24 жовтня 2018 року ОСОБА_2 набув право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У пункті 1.8. вищевказаного Договору зазначено, що згода дружину покупця, ОСОБА_1 , на укладення цього договору отримана в установленому законом порядку, справжність підпису на якій засвідчена 24.10.2018 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. за реєстровим № 4388. (а.с.10-11)

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142455995 від 24.10.2018, ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12)

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, квартира під АДРЕСА_2 була придбана сторонами під час зареєстрованого шлюбу та придбання спірного майна здійснювалось в інтересах сім`ї.

За вказаних обставин судом встановлено, що хоча право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 , вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

За частиною першою статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Так, відповідач ОСОБА_2 визнав пред`явлені позивачем позовні вимоги про поділ спірного майна на рівні частини, що не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки частки кожного з подружжя у праві спільної сумісної власності подружжя є рівними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати право власності за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 по Ѕ частини квартири під АДРЕСА_2 .

Крім того, на підстав ст.. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 963,17 грн.

Керуючись ст. 368 ЦК України, ст. ст. 60, 69, 70 СК України, відповідно до ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання часток у спільному майні подружжя задовольнити.

Визнати майно, а саме під АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири під АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири під АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 963,17 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 грудня 2020 року.

Суддя: О. Н. Борис