Справа №: 398/2693/20
провадження №: 2/398/1473/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бугайченко Т.А., з участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду в інтересах позивача з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1726, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ,таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що звернення стягнення на квартиру позивача згідно виконавчого напису, не є безспірним і нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено порядок його вчинення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ПриватБанк, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», було укладено кредитний договір № KGALGA01580036, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 102 463,53грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, в день його укладення, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був підписаний іпотечний договір, у відповідності до якого остання зобов`язалася відповідати перед Банком за належне виконання ОСОБА_2 обов`язків позичальника у повному обсязі, як солідарний боржник, а також ОСОБА_1 було передано в іпотеку Банку, згідно з іпотечним договором від 03.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С. В. під реєстровим № 1666, 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . В лютому ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про звернення стягнення на заставлене майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 виступила майновим поручителем за кредитом, отриманим від банку за відповідним кредитним договором, укладеним 03 липня 2008 року ОСОБА_2 у сумі 113012,33 грн., і зобов`язувалася у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань перед установою банку щодо вказаного кредиту відповідати належною їй на праві власності 3-кімнатною квартирою, що знаходиться під АДРЕСА_1 , про що було укладено 03 липня 2008 року іпотечний договір. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 червня 2009 року в задоволенні позову ПриватБанку відмовлено та залишено без змін рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2009 року. У березні 2020 року позивачем була отримана копія постанови державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В. В. від 11.02.2020 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1726, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 22.10.2018р., про звернення стягнення на належну позивачеві квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на загальну суму 1 244 665 грн. 22 коп. Вважає, що вказаний вище виконавчий напис, винесений нотаріусом без достатніх на те правових підстав та з порушенням вимог діючого законодавства.

На думку позивача виконавчий напис є неправомірним і таким, що не підлягає виконанню. Так, нотаріус Бондар І.М. при вчиненні виконавчого напису керувався Постановою Кабінету Міністрів № 1172 від 29.06.199 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідно до вказаної постанови передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, проте цей порядок нотаріусом був порушений, при видачі виконавчого напису не врахував, що на підставі рішення суду АТ КБ «Приватбанк» було відмовлено в позові про звернення стягнення на заставлене майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а тому, розрахунок заборгованості наданий «Приватбанком» нотаріусу, не відповідає дійсності. Банк свідомо надав нотаріусу недостовірну інформацію у довідці-розрахунку, намагаючись обманути нотаріуса, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, не перевірив наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості і необхідність її погашення, що є порушенням вимог закону. Пропуск спеціальних та загальних строків позовної давності унеможливлює застосування безспірного вирішення питання шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Окрім того, згідно з положеннями ст. 89 Закону України «Про нотаріат» строк пред`явлення виконавчого напису до виконання є обов`язковим реквізитом виконавчого напису. Згідно з ч. 1 ст. 91 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Згідно п. 9.1 п. 9 гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України виконавчий напис, за яким стягувачем або боржником є фізична особа, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з моменту вчинення виконавчого напису. Проте, всупереч законодавству в оспорюваному виконавчому написі неправомірно зазначено про трирічний строк пред`явлення до примусового виконання, хоч в дійсності цей термін не може перевищувати одного року. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, шо таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. А отже, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

13 жовтня 2020 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за реєстрованим номером 1726, виданого 22.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвалою від 15.10.2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 22 жовтня 2018 року за № 1726 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Ухвалою від 02.11.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.11.2020 року на виконання ухвали приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною надано засвідчену копію справи за виконавчим написом від 22.10.2018 року за реєстровим номером 1726 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

20 листопада 2020 року представником АТ КБ «Приватбанк» через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву про заперечення проти задоволення позову, в якому зазначено, що відповідно укладеного договору позивач отримав кредит, та саме цей факт сторонами не оскаржується. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У порушення зазначених норм закону та умов договору Позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. №296/5. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідченого банком розрахунку про заборгованість, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Згідно з пунктом 26 постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед,- сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справах як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Щодо строку, за яким здійснюється стягнення на виконавчим написом, то відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис. Крім того, позивачем не доведено факт погашення суми кредиту.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, другим пунктом в відзиві поданим 20.11.2020р. просить розглядати справу без участі представника банку.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна, в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 3 липня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №KGALGA01580036, за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 113012,33 грн. під 20,04 % річних з кінцевим терміном повернення 3 липня 2018 року, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановленими цим договором.

Для забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором 3 липня 2008 року було укладено з ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої 19 червня 2008 року довіреності, іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку банку була передана належна ОСОБА_1 на підставі договору дарування 3-кімнатна квартира, розташована за АДРЕСА_1 , вартість якої сторони оцінили в 140650 грн. Іпотечний договір нотаріально посвідчений 3 липня 2008р. за р. №1666.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенои в повному обсязі. Визнано недійсним з моменту укладення іпотечний договір №KGALGA01580036 укладений 03 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В. в реєстрі за №1666. Визнано недійсною Заставну, підписану 03 липня 2008 року на виконання умов п. 5 іпотечний договір №KGALGA01580036 укладений 03 липня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2009 року, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2010 року в частині визнання недійсним договору іпотеки та заставної скасовано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про визнання іпотечного договору та заставної від 3 липня 2008 року відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 серпня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» направив ОСОБА_1 письмову вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором KGALGA01580036 від 03.07.2008 року, яка станом на 14 серпня 2018 року складала 1 241 415,22грн. Але належні докази отримання ОСОБА_1 вказаної вимоги банку у матеріалах реєстраційної справи відсутні.

22.10.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з невиконанням зобов`язань позивачем за кредитним договором від 03.07.2008 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, сума боргу позивача перед відповідачем станом на 14.08.2018 року, склала 1 241 415 грн. 22 коп., як виникла за період з 03.07.2008 року по 14.08.2018 року, тобто із врахуванням сум, які були нараховані банком поза межами позовної давності.

22.10.2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1726, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_2 , за її кредитними зобов`язаннями за кредитним договором №KGALGA01580036, укладеним між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 03.07.2008 року. Зазначене нерухоме майно, на підставі договору іпотеки №KGALGA01580036, посвідченого 03.07.2008 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В. за реєстровим №1666, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом 107 559,65 гривень; заборгованість за відсотками 179 245,58 гривень; комісія 35 958,82 гривень; пеня 859 298,06 гривень; штраф 59 103,11 гривні, що всього становить 1 241 165 гривень 22 копійки та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 грн.

Виконавчий напис вчинено на підставі заяви АТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису, розрахунку заборгованості за кредитним договором, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, копії фіскального чеку від 19.09.2018 року, довіреності ПАТ КБ «Приватбанк», інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів».

Постановою від 11.02.2020 року старшим державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачною В.В. відкрито виконавче провадження за №61221631 з виконання виконавчого напису № 1726, виданого 22.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , борг 1 244 665,22грн.

Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилалась на те, що вказаний напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»,який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», та позивачем був укладений іпотечний договір.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним з моменту укладення іпотечний договір №KGALGA01580036 укладений 03 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Радовою С.В. в реєстрі за №1666. Визнано недійсною Заставну, підписану 03 липня 2008 року на виконання умов п. 5 іпотечний договір №KGALGA01580036 укладений 03 липня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2009 року, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2010 року в частині визнання недійсним договору іпотеки та заставної скасовано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «ПроватБанк» про визнання іпотечного договору та заставної від 3 липня 2008 року відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Наведене вище свідчить про те, що нарахована відповідачем АТ КБ «ПриватБанк відповідно до розрахунку, наданого приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. заборгованість за кредитним договором від 03.07.2008 року в сумі 1 241 165,22 коп., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми, враховуючи, що рішеннями судів Банку було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача, що боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а не дотримання нотаріусом діючого норм законодавства при вчиненні виконавчого напису, що є предметом спору у даній справі, а такі формальні підстави не можуть бути наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову доводи відповідача про те, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу Банком були надані документи, перелік яких передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем не є безспірним з огляду на наупне.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса.

Оскільки , судом встановлено, що вимога відповідача для вчинення нотаріусом виконавчого напису не є безспірною, а кредитний договір в момент його укладення не був нотаріально посвідченим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 10 510,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,77,78,79,80,81,141,263,265,352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який вчинено 22 жовтня 2018 року, зареєстровано в реєстрі за №1726, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місця проживання: АДРЕСА_3 ) 10 510грн. судового збору.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.10.2020 року, у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 22 жовтня 2018 року за № 1726 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місця проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_5 , адреса робочого місця: АДРЕСА_4 ;

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", , 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, офіс 9;

Старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна, місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 138.

Суддя Бугайченко Т.А.