Справа № 467/713/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кірімової О.М.,

з участю секретаря Сіваченко Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 лютого 2018 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 , яким заповів своїй дочці ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку, площею 7,72 га, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі, і на вищевказану земельну ділянку.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53470266 від 27 вересня 2018 року за № 45543406 значиться чинним заповіт ОСОБА_6 від 31 жовтня 2007 року, а інформація щодо заповіту від 16 лютого 2018 року у Спадковому реєстрі відсутня.

Звернувшись до приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. з приводу оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 отримала роз`яснення, що поданий заповіт посвідчений з порушенням вимог щодо його посвідчення і дані про цей заповіт у Спадковому реєстрі відсутні.

У відповідності до листа інформаційного центру Міністерства юстиції України внести відомості до Спадкового реєстру про заповіт неможливо, оскільки в клієнтській базі Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, як територіальної громади, не існує. Згідно з даними офіційного веб-сайту Верховної Ради України станом на 22 травня 2018 року с. Новокрасне підпорядковане Новокрасненській сільській раді. Відомості про заповіти будуть внесені після відображення всіх змін щодо створеної територіальної громади на офіційному веб-сайті Верховної Ради України та в клієнтській базі Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України.

На даний час в клієнтській базі Міністерства юстиції України Арбузинська селищна рада Арбузинського району Миколаївської області зареєстрована, як територіальна громада.

Представником позивача на адресу Арбузинської селищної ради подана заява про внесення відомостей до Спадкового реєстру про заповіт ОСОБА_6 , однак на таку було отримано відповідь про відмову вчинити таку дію, оскільки заповіти Арбузинською селищною радою не посвідчувались і дана територіальна громада не включена до реєстру для вчинення нотаріальних дій.

Позивач зазначає, що діяльність Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, як юридичної особи припинена 31 травня 2018 року.

Відповідно до рішення Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області ХХІІ позачергової сесії сьомого скликання «Про добровільне об`єднання територіальних громад» за №1 від 10 серпня 2017 року здійснено об`єднання територіальної громади смт. Арбузинка, села Полянка, села Вишневе Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та села Новокрасне Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області у Арбузинську територіальну громаду з центром у смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, визначено припинення повноважень Новокрасненської сільської ради, Новокрасненського сільського голови в день набуття повноважень селищною радою, селищним головою, обраними об`єднаною територіальною громадою, утвореною внаслідок добровільного об`єднання, правонаступником всього майна Новокрасненської сільської ради визначено Арбузинську селищну раду, обрану об`єднаною територіальною громадою.

Також аналогічне рішення було прийнято 10 серпня 2017 року за №2 ХХХ позачерговою сесією 7 скликання Арбузинської селищної ради Миколаївської області.

10 січня 2018 року Арбузинською селищною радою Миколаївської області прийнято рішення за №7 «Про покладення обов`язків старости та затвердження Положення про старосту», яким до обрання старост на перших виборах старост Арбузинської об`єднаної територіальної громади покладено виконання обов`язків старости у селі Новокрасне Арбузинської селищної ради на ОСОБА_7 з 10 січня 2018 року, який здійснював повноваження Новокрасненського сільського голови до об`єднання. Цим же рішенням затверджено Положення про старосту села Новокрасне Арбузинської селищної ради.

Рішенням Арбузинської селищної ради Миколаївської області за №17 від 15 січня 2018 року «Про внесення змін до Положення про старосту Арбузинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» внесено зміни до рішення сесії селищної ради від 10 січня 2018 року за №7 шляхом виключення п.2.4.1 п.2 «вчиняє нотаріальні дії, передбачені частиною першою статті 37 Закону України «Про нотаріат», а також Положення про старосту Арбузинської селищної ради об`єднаної територіальної громади викладено в новій редакції.

Рішенням за №39 від 26 січня 2018 року виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області уповноважено в.о. старости села Новокрасне ОСОБА_7 як посадову особу місцевого самоврядування на вчинення нотаріальних дій, передбачених ч.1 ст. 37 Закону України "Про нотаріат", прийом заяв та доручень на вчинення нотаріальних дій на території села Новокрасне.

Рішенням за №104 від 23 лютого 2018 року виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області скасоване вищевказане рішення виконавчого комітету №39 від 26 січня 2018 року.

Вважає, що Арбузинська селищна рада Миколаївської області є правонаступником всього майна Новокрасненської сільської ради, своєю бездіяльністю щодо невнесення відомостей до інформаційного центру Міністерства юстиції України Спадкового реєстру про заповіт ОСОБА_6 , порушує права позивача, як спадкоємця після смерті останнього, щодо розпорядження та користування спадковим майном.

За такого просила встановити факт відповідності вимогам закону щодо права посвідчувати заповіт в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі № 24 від 16 лютого 2018 року, за яким ОСОБА_6 заповів своїй дочці ОСОБА_1 належну йому на праві власності земельну ділянку площею 7.72 га, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт Серія МК №748665 від 21 листопада 2004 року) та зобов`язати Арбузинську селищну раду направити до Миколаївської регіональної філії ДП "Національні інформаційні системи" документи: - рішення Новокрасненської сільської ради від 27 червня 2017 року №1 "Про добровільне об`єднання територіальних громад"; - рішення Арбузинської селищної ради від 10 січня 2018 року №10 "Про початок реорганізації Новокрасненської сільської ради"; - рішення про покладення обов`язків старости та рішення про скасування таких обов`язків від 10 січня 2018 року №7, від 15 січня 2018 року № 17, від 26 січня 2018 року № 39, від 23 лютого 2018 року № 104; - рішення про виготовлення номерних печаток, якщо таке приймалося; - розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації "Про затвердження висновку щодо відповідності Конституції та Законам України; - заяву про приєднання до Договору про надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів.

Ухвалою суду від 03 липня 2020 року у відкритті провадження по даній справі в частині вимог заявлених до Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, відмовлено, оскільки відповідач, як юридична особа, припинила свою діяльність на час звернення з даними позовними вимогами до суду.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року до участі у справі за даним позовом судом залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Відповідач Арбузинська селищна рада Миколаївської області надала відзив на позовну заяву, в якому вказав, що рішення Новокрасненської сільської ради ХХ11 позачергової сесії сьомого скликання від 10 серпня 2017 року № 1 "Про добровільне об`єднання громад" та рішення Арбузинської селищної ради ХХХ позачергової сесії сьомого скликання від 10 серпня 2017 року № 2 "Про добровільне об`єднання територіальних громад" набули чинності 10 серпня 2017 року. Саме з цієї дати було утворено Арбузинську селищну об`єднану територіальну громаду та припинено повноваження Новокрасненської сільської ради і голови Новокрасненської сільської ради. Рішенням №39 від 26 січня 2018 року покладено обов`язки із вчинення нотаріальних дій на в.о. старости с. Новокрасне. Оскільки Арбузинська селищна об`єднана територіальна громада є одним нотаріальним округом, в межах якого діє два нотаріуса, а с.Новокрасне не є надто віддаленим від адміністративного центру, виконавчий комітет Арбузинської селищної ради прийняв рішення №104 від 23 лютого 2018 року "Про скасування рішення про покладення обов`язки із вчинення нотаріальних дій на в.о. старости с. Новокрасне. На підставі зазначеного просив суд про відмову в задоволенні позову (а.с.26,158).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили про їх задоволення.

Представник Арбузинської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що заповіт, складений 16 лютого 2018 року та посвідчений в.о. старости с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 , як не уповноваженою особою, оскільки с. Новокрасне на той час перебувало у складі Арбузинської селищної ради, де здійснювали діяльність два нотаріуса. Крім того, Арбузинська селищна рада не має права вчиняти будь-які нотаріальні дії, тому позов є таким, що не грунтується на вимогах Закону України "Про нотаріат" та не може бути задоволеним.

Третя особа ОСОБА_5 була присутня в підготовчому судовому засіданні, однак під час розгляду справи по суті до суду не з`являлась, причини її неявки суду не відомі. За згодою учасників процесу, справу розглянуто в її відсутність.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Як убачається із матеріалів справи, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №748665, виданого Арбузинською районною державною адміністрацією 21 листопада 2006 року, ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянку площею 7,72 га, розташована в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.76).

31 жовтня 2007 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області Дуйко В.І., відповідно до якого зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,72 га, серія МК №748665, виданий Арбузинською районною державною адміністрацією 21 листопада 2006 року, заповів третій особі у даній справі ОСОБА_3 (а.с.73).

16 лютого 2018 року за життя ОСОБА_6 склав інший заповіт, який посвідчив в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 , відповідно до якого зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, за яким земельну ділянку, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7.72 га (Державний акт - серія МК №748665, виданий Арбузинською районною державною адміністрацією 21 листопада 2004 року) заповів позивачу у справі ОСОБА_1 (а.с.68).

Новокрасненська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області як юридична особа з організаційно-правовою формою орган місцевого самоврядування зареєстрована в Єдиному державному реєстрі відомостей про юридичну особу 21 липня 1997 року. Її діяльність як юридичної особи припинена 31 травня 2018 року (а.с. 108-110).

Згідно рішення Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області ХХІІ позачергової сесії сьомого скликання «Про добровільне об`єднання територіальних громад» за №1 від 10 серпня 2017 року здійснено об`єднання територіальної громади смт. Арбузинка, села Полянка, села Вишневе Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області та села Новокрасне Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області у Арбузинську територіальну громаду з центром у смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, визначено припинення повноважень Новокрасненської сільської ради, Новокрасненського сільського голови в день набуття повноважень селищною радою, селищним головою, обраними об`єднаною територіальною громадою, утвореною внаслідок добровільного об`єднання, правонаступником всього майна Новокрасненської сільської ради визначено Арбузинську селищну раду, обрану об`єднаною територіальною громадою (а.с.163).

Таке ж рішення прийнято 10 серпня 2017 року за №2 ХХХ позачерговою сесією 7 скликання Арбузинської селищної ради Миколаївської області (а.с.159).

10 січня 2018 року Арбузинською селищною радою Миколаївської області прийнято рішення №7 «Про покладення обов`язків старости та затвердження Положення про старосту», яким до обрання старост на перших виборах старост Арбузинської об`єднаної територіальної громади покладено виконання обов`язків старости у селі Новокрасне Арбузинської селищної ради на ОСОБА_7 з 10 січня 2018 року, який здійснював повноваження Новокрасненського сільського голови до об`єднання та затверджено Положення про старосту села Новокрасне Арбузинської селищної ради (а.с.162).

Рішенням Арбузинської селищної ради Миколаївської області за №17 від 15 січня 2018 року «Про внесення змін до Положення про старосту Арбузинської селищної ради об`єднаної територіальної громади» внесено зміни до рішення сесії селищної ради від 10 січня 2018 року за №7 шляхом виключення п.2.4.1 п.2 «вчиняє нотаріальні дії, передбачені частиною першою статті 37 Закону України «Про нотаріат», Положення про старосту Арбузинської селищної ради об`єднаної територіальної громади викладено в новій редакції (а.с.161).

Рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області №39 від 26 січня 2018 року уповноважено в.о. старости села Новокрасне ОСОБА_7 як посадову особу місцевого самоврядування на вчинення нотаріальних дій, передбачених ч.1 ст. 37 Закону України "Про нотаріат", прийом заяв та доручень на вчинення нотаріальних дій лише на території села Новокрасне (а.с.27).

Рішенням за №104 від 23 лютого 2018 року виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області скасоване вищевказане рішення виконавчого комітету №39 від 26 січня 2018 року (а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ( а.с.60)

Після смерті ОСОБА_6 приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. заведено спадкову справу №58-2018 від 27 вересня 2018 року (а.с.50-118).

Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а ОСОБА_5 надала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 50, 51,71).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53470266 від 27 вересня 2018 року за №45543406 значиться чинним заповіт ОСОБА_6 від 31 жовтня 2007 року. Інформація щодо заповіту від 16 лютого 2018 року у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.53-59).

01 жовтня 2018 року за №602/02-14 приватний нотаріус Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. надала ОСОБА_1 роз`яснення щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії, в якому зазначила, що поданий нею заповіт від 16 лютого 2018 року складений ОСОБА_6 , посвідчений з порушенням вимог щодо його посвідчення і дані про цей заповіт в Спадковому реєстрі відсутні. У заповіті невірно зазначено серію Державного акту на право власності на земельну ділянку та рік видачі його Арбузинською районною державною адміністрацією. Також повідомлено про існування ще одного заповіту, який значиться в Спадковому реєстрі як чинний та запропоновано в судовому порядку вирішити питання чинності заповітів та визначення кола спадкоємців (а.с.18).

Згідно повідомлення Арбузинської селищної ради на адресу представника позивача слідує, що Арбузинська селищна об`єднана територіальна громада не включена до реєстру для вчинення нотаріальних дій (а.с.19).

Державним підприємством "Національні інформаційні системи" на адресу представника позивача надано повідомлення, відповідно якого та керуючись п.2.3 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5 посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання Підприємству або його регіональним філіям заяв за формою, наведеною в додатках цього Положення. Тому, в день отримання заяви від відповідальної особи органу місцевого самоврядування, заповіт буде зареєстровано у Спадковому реєстрі ( а.с.165-166).

Рішенням Арбузинського районного суду від 28 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про тлумачення заповіту ( а.с.9-12).

Рішенням Арбузинського районного суду від 27 листопада 2019 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання заповіту таким, що втратив чинність та тлумачення заповіту, відмовлено (141-144). Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 березня 2020 року залишено без змін рішення Арбузинського районного суду від 27 листопада 2019 року (а.с.145-149).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно частин 2-6 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

До Спадкового реєстру, заносяться відомості про всі посвідчені заповіти, що надає можливість з достатньою точністю встановити наявність заповіту при відкритті спадкової справи, а також перевірити чинність наданого нотаріусу заповіту, час його посвідчення тощо.

Відповідно до вимог Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за №831/19569, відомості про заповіти, посвідчені нотаріусами, посадовими та службовими особами, зазначеними в ст. ст. 1251-1252 ЦК України, ст. 37 та ч.1 ст. 40 Закону України "Про нотаріат", підлягають внесенню до Спадкового реєстру. Так само підлягають внесенню до реєстру і відомості про зміну і скасування заповіту.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах; 6)видають свідоцтва про право на спадщину;7) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя.

При вчиненні наведених нотаріальних дій посадові особи органу місцевого самоврядування діють відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, за змістом пункту 1.2 якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно якої: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу; заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України..

Статтею 1257 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав визнання правочину недійсним, а саме: складання заповіту особою, яка не мала на це права; з порушення вимог щодо його оформлення та посвідчення; якщо при складанні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно зі ст. 236 ЦК України моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення.

Відповідно до ст. 216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю.

Аналізуючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що посвідчуючи 16 лютого 2018 року заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 , як встановлено, та протилежного суду не надано, не було такий заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, тому наявні обставини, які зумовлюють недійсність (нікчемність) такого заповіту, який не може створювати юридичних наслідків.

В своїх письмових поясненнях (а.с.185-186) та в судовому засіданні, представник позивача в обгрунтування позиції про необхідність задоволення позову, посилалася на ст.ст. 203, 204, 215, 219 ЦК України, як на підстави визнання заповіту, складеного 16 лютого 2018 року від імені ОСОБА_6 , дійсним.

Як видно, звертаючись до суду з даним позовом та порушуючи питання про встановлення факту відповідності вимогам закону щодо права посвідчувати заповіт в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області ОСОБА_7 від 16 лютого 2018 року, позивач фактично ставить питання про визнання чинним такого заповіту за судовим рішенням, що положеннями Глави 85 ЦК України не передбачено.

Окрім цього, у разі, якщо особа, яка звернулася до суду вважає, що її майнові права порушено рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і наслідком таких дій (бездіяльності) є виникнення, зміна чи припинення цивільних правовідносин або спір пов`язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких дій є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Однак, ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання дій неправомірними, вимог про визнання дій відповідача неправомірними, нею не заявлялися, хоча в судовому засіданні представник позивача наголошувала на неправомірності дій Арбузинської селищної ради, які виразились у невнесенні відомостей до інформаційного центру Міністерства юстиції України Спадкового реєстру про наявність заповіту ОСОБА_6 від 16 лютого 2018 року, та в подальшому пояснила, що помилково в позові зазначила посилання на неправомірність дій відповідача.

Статтями 15,16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту при зверненні до суду із позовом про встановлення факту відповідності вимогам закону щодо права посвідчувати заповіт посадовою особою, а захист порушеного права позивача за обставинами спору може бути захищено не у будь-який, а у конкретно визначений спосіб, а саме шляхом визнання права.

Вказані вимоги про встановлення факту відповідності вимогам закону щодо права посвідчувати заповіт посадовою особою не підлягають задоволенню, оскільки не є належним способом захисту прав позивача та вказане не призведе до реального відновлення порушених прав позивача.

Крім того, суд не може підміняти орган до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом та/або посадовими особами, які мають на те повноваження відповідно до Закону України "Про нотаріат".

Інших доводів, які б спростували висновки суду, позивачем суду не надано.

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог про встановлення факту відповідності вимогам закону щодо права посвідчувати заповіт в.о. старости села Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області Фортуною О.І. від 16 лютого 2018 року, за яким ОСОБА_6 заповів ОСОБА_1 належну йому на праві власності земельну ділянку площею 7.72 га, розташовану в межах території Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд вважає за необхідне також відмовити в задоволені вимог в частині зобов`язання Арбузинську селищну раду направити до Миколаївської регіональної філії ДП "Національні інформаційні системи" документи, оскільки такі вимоги є похідними від попередніх, в задоволенні яких судом відмовлено.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні вимог відмовлено, сплачений позивачем судовий збір не підлягає стягненню із відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,4,10,12,13,19,76-81,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинення дій, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2020 року о 08 годині 00 хвилин.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова