Справа №705/3477/20
2/705/2162/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство (ПАТ) «НАСК «Оранта», про стягнення шкоди, завданої в наслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої в наслідок ДТП.

В позовній заяві позивач зазначає, що 13 травня 2020 року в м. Умані, близько 13 години 00 хв. відповідач, розпочинаючи рух на власному автомобілі ВАЗ 21073, д.н.з. НОМЕР_1 , не пересвідчився в безпечності даного маневру, не пропустив всіх учасників дорожнього руху, що рухались в обох напрямках, та вчинив зіткнення з її автомобілем, на якому рухалась в попутному для відповідача русі - по вулиці М.Залізняка, поблизу будинку №2Е вулиця Зоряна м. Умані. В наслідок зіткнення її автомобіль Chevrolet д.н.з. НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження.

Відносно водія автомобіля ВАЗ 21073 д.н.з. НОМЕР_1 було складено адміністративний протокол серії ДПР18 №395593 від 27 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП, схему ДТП та інші адміністративні матеріали, що є доказами вини відповідача в механізму скоєння ДТП.

Відповідно Постанови Уманського міськрайонного суду від 22 червня 2020 року в справі №705/2007/20 провадження 3/705/1316/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - а саме вказаної ДТП та піддано адміністративному штрафу в сумі 340 грн. В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав повністю.

Відповідно Полісу ОСАГО №АО/5737343 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована НАСК «Оранта» на суму 100000 грн., а тому вона звернулась до особи, що за договором з винуватцем завдання шкоди, має відшкодувати заподіяну в наслідок ДТП шкоду.

Відповідно експертного висновку авто товарознавця, що оформлено Звітом №28/05 -260 від 8 червня 2020 року визначено вартість матеріального збитку, що завданий власнику автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_2 в наслідок ДТП складає 142038 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено правило, згідно якого, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з вимогами статті 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до вимог частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тому, через встановлену граничну суму, обмежуючу розмір відшкодування винуватця ДТП - відповідача в справі, а також, з врахуванням застосованої страховою організацією франшизи, кінцева сума до відшкодування за завдану шкоду в межах полісу ОСАГО відповідача була визначена Угодою між нею потерпілою та страховою організацією в сумі 95000 грн., яка і була виплачена.

Отже, вартість шкоди, що завдана була в наслідок ДТП, що сталось з вини відповідача, не була в повній мірі компенсована. А саме: не було покрито шкоду в сумі 142038грн.-95000грн.=47038 грн., крім того, не були покриті розходи, що прямо пов`язані з заподіянням шкоди - авто евакуатор 1300 грн., проведення експертизи 2500 грн..

Позивач зазначає, що відповідач відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, на телефонні дзвінки не відповідає, а тому вимушена звернутись з позовом до суду.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь шкоду, що завдана в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 50838 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 02.10.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачам копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

28.10.2020 р. від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначає, що матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що 13.05.2020 приблизно о 13 год. 00 хв. біля будинку № 2-е по вул. Зоряній в м. Умані сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля ВАЗ 21703, д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля Chevrolet Cruze д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок якої автомобіль Chevrolet зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2020 встановлено його ОСОБА_2 вину у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Він є власником автомобіля ВАЗ 21073, д.н.з. НОМЕР_1 і його цивільно-правова відповідальність була застрахована згідно полісу № АО/5737343 в ПАТ НАСК «ОРАНТА» в розмірі 100000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн..

Зі слів ОСОБА_1 , викладених в її позовній заяві (стор.2, абз.5) Третьою особою їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 95000,00 грн., згідно укладеної між нею та страховою компанією Угоди.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідно експертного висновку (стор.2, абз.1) товарознавця, завданий їй матеріальний збиток складає 142038,00 грн..

Вважає, що шкода, яка була їй спричинена внаслідок ДТП, що сталося з його ОСОБА_2 вини, не була відшкодована в повній мірі, а саме не покрито збиток в розмірі 47038,00 грн. (стор. 2, абз. 6), крім того вважає, що він має відшкодувати їй витрати за евакуатор - 1300,00 грн. та проведення експертизи у розмірі 2500,00 грн..

Відповідач вказує, що визнає позовні вимоги частково, а саме лише на суму 800 грн. за евакуацію пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Chevrolet, в іншій частині позовні вимоги не визнає та зазначає, що відповідно до Полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО 5737343 від 27.05.2019, укладеного між ним та ПАТ «НАСК «Оранта», він застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами і страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становила 100000,00 грн. Пунктом 5 Полісу передбачено розмір франшизи - 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. статті 9 Закону № 1961-IV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

10.07.2020 позивач та третя особа уклали між собою договір (угоду) про припинення зобов`язання переданням відступного, в якій домовились, що сума страхового відшкодування становить не 99000,00 грн., а - 95000,00 грн., зменшивши цю суму на 4000,00 грн.

Тобто, сторони даного правочину, керуючись статтею 600 ЦК України, домовились про зменшення суми страхового відшкодування, при цьому він повідомлений про цей правочин не був.

ОСОБА_1 свідомо та добровільно відмовилася від свого майнового права, а саме від отримання частини страхового відшкодування у розмірі 4000,00 грн., а тому є безпідставною вимога про стягнення з нього боргу в розмірі 4000,00 грн. за пошкоджений автомобіль внаслідок ДТП.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами законність та обґрунтованість своєї позовної вимоги в розумінні ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82 ЦПК України.

Єдиним доказом на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надано Звіт про оцінку автомобіля від 08.06.2020 року № 28/05-260, який не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки сам Звіт складено про оцінку автомобіля, а не матеріального збитку, завданого цьому автомобілю внаслідок ДТП, про що наголошено у самому заголовку Звіту.

Як зазначено у Звіті (стор. 1), оцінку виконано на підставі договору від 28.05.2020, укладеного між оцінювачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаний договір до матеріалів справи не доданий.

В той же час власником пошкодженого автомобіля Chevrolet являється ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Хто такий ОСОБА_4 невідомо, що ставить під сумнів законність проведення оцінки та сам Звіт, а якщо порівняти підпис ОСОБА_1 , виконаний в її паспорті, та підпис, який проставлено в позовній заяві, то становиться очевидним, що вони виконані різними особами.

Даний факт взагалі ставить під сумнів не тільки волю ОСОБА_1 на оцінку автомобіля Chevrolet, а і її волю на подачу позовної заяви.

Відповідач зазначає, що Звіт не може бути визнаний належним доказом у справі, оскільки не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України, Фонд державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. У даному Звіті маються розбіжності у визначенні та розрахунку суми завданої шкоди, фототаблиці не відповідають вимогам їх оформлення.

Просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 800 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, 13.05.2020 року о 13 год. 00 хв. в м. Умані по вул. М. Залізняка, 2е - вул. Зоряна, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-21703, д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортні засоби.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.06.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.35).

Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ-21703 д.н.з НОМЕР_1 застраховано у НАСК «Оранта» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5737343 (а.с.7).

Відповідно до Звіту № 28/05-260 від 08.06.2020 р. про оцінку автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_2 , визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження при ДТП - 142038 грн. 00 коп. (а.с.10-57).

Згідно Угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 10.07.2020 р., ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатила (зі слів позивача) потерпілій особі ОСОБА_1 95000 грн. за страховою подією, що мала місце 13.05.2020 р., внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно акту виконаних робіт від 13.05.2020 року та Квитанції № 39 від 13.05.2020 р. ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_5 за евакуацію автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_2 800,00 грн. (а.с.53,54).

Згідно Квитанції від 28.05.2020 р. ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_3 за визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, - 2500,00 грн. (а.с.57).

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, постанові від 14.02.2018 р. № 754/1114/15ц.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди, а тому позов підлягає задоволенню частково, а саме: позивач просила стягнути 1300 грн. за евакуацію авто, однак в матеріалах справи наявна квитанція (а.с.54) на сплачену нею суму 800 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «НАСК «Оранта», про стягнення шкоди, завданої в наслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 шкоду, що завдана в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 50338,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 840,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча Леся Сергіївна Годік