УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/2234/17

Провадження № 4-с/414/3/2020

Кремінський районний суд Луганської області в складі головуючого

судді: Акулова Є.М

секретаря: Дегтяренко Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голубівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Удовенко Наталії Миколаївни, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця звернулася заявник і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що повідомленням від 03.12.2019 року № 1982/17.13-77, яке вона отримала поштою 10.12.2019 року, державний виконавець Голубівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Удовенко Наталія Миколаївна повернуто без виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30.11.2017 року, яким частково відновлено повністю втрачене судове провадження в цивільній справі №2-21/2011про затвердження мирової угоди між нею та боржником , оскільки останнє не відповідає ч1 та 2 ст3 Закону України «Про виконавче провадження», саме рішення не підлягає примусовому виконанню, чим порушено її права. При цьому посилається на порушення державним виконавцем приписів вищезазначеного закону.

Просила визнати дії щодо повернення без виконання означеного рішення суду протиправними та зобов`язати відкрити виконавче провадження за виконавчим документом, яким на її переконання є це рішення.

У судове засідання скаржник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги.

Державний виконавець в письмових запереченням не згоден зі скаргою.

Вказав, що діяв відповідно до закону та в межах повноважень, а рішення суду, яке було пред`явлено скаржницею до виконання, не відповідає вимогам ч1ст 3 Закону України «Про виконавче провадження», а саме рішення не підлягає примусовому виконанню. Ухвала суду є виконавчим документом, проте остання повинна відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим ст. 4 зазначеного Закону. Тому просила відмовити у задоволенні скарги, як необґрунтованої.

Вивчивши справу, суд вважає подану скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.18 Закону України Про виконавче провадження

1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Відповідно до приписів ст 3-4 Закону України Про виконавче провадження

Стаття 3. Рішення, що підлягають примусовому виконанню. Виконавчі документи

1. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Стаття 4. Вимоги до виконавчого документа

1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок

Згідно вимог ч3 ст 431 ЦПК України 3. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як встановлено судом, 23 грудня 2019 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця звернулася заявник (ас 36-38).

Повідомленням від 03.12.2019 року № 1982/17.13-77, яке скаржник отримала поштою 10.12.2019 року, державним виконавцем Голубівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Удовенко Н.М. повернуто без виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30.11.2017 року, яким частково відновлено повністю втрачене судове провадження в цивільній справі №2-21/2011про затвердження мирової угоди. ( ас 43-44,49-50).

Скаржником до виконання було скеровано Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30.11.2017 року, яким частково відновлено повністю втрачене судове провадження в цивільній справі №2-21/2011про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із сумою боргу останньої 35175 грн, зі встановленням графіку платежів та остаточного строку виконання зобов`язання до квітня 2017 року( ас 45-48).

Із Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30.11.2017 року випливає, що втрачене провадження відновлене частково, а саме в частині відтворення змісту ухвали про затвердження мирової угоди сторін від 11.02.2011 року, ухваленої Кіровським міським судом Луганської області.

В ухвалі цого суду, а саме її повному тексті, який відновив суд, не зазначено реквізити сторін стягувача та боржника, їх ідентифікаційних номерів, даних паспортів, дат народження, місць проживання, як обов`язкових реквізитів виконавчого документа, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Ці самі вимоги до судового рішення, як виконавчого документа, зазначені й у редакції Закону України „Про виконавче провадження, чинного на момент ухвалення судового рішення ( ухвали суду про затвердження мирової угоди сторін), яке підлягало виконанню.

Таким чином, повернення виконавцем пред`явленого скаржником до виконання судового рішення Кремінського районного суду від 30.11.2017 року, яким частково відновлено втрачене судове провадження , а саме повний текст ухвали від 11.02.2011 року, постановленої Кіровським міським судом Луганської області, які не мають обов`язкових реквізитів виконавчого документа, є законним та обґрунтованим, вчиненим в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що оскаржувані заявником дії державного виконавця вчинені останнім відповідно до закону, в межах його повноважень та в спосіб, передбачений Законом та Інструкцією, тому скарга не підлягає задоволенню.

В силу приписів ст. 452 ЦПК України, судові витрати покладаються на заявника у разі, якщо було постановлено рішення про відмову у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, 3,4, 18 Закону України „Про виконавче провадження, 431,452,п27ч1 ст 353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голубівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Удовенко Наталії Миколаївни відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровськ Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , - 384,2 грн судових витрат на користь держави, на реквізити:Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Є.М. Акулов