ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/202/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2019 року (суддя Логінова С.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Позов мотивовано тим, що у період з 15 червня 2005 року по 24 лютого 2014 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2014 року і по даний час дитина проживає разом з матір`ю. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання дитини не надає.

Оскільки постійної роботи ОСОБА_2 не має, періодично виїжджає працювати закордон, позивач просила суд призначити їй аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 03.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до ч.2. ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому саме в такому розмірі аліменти підлягають стягненню із відповідача на утримання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду змінити та задовольнити її позов в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначила, що фактично суд не вирішив спір про стягнення аліментів у твердому грошовому розмірі. Судом жодним чином не вмотивовано розмір аліментів у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, не враховано і не відображено у рішенні суду ту обставину, що позивач на даний час має тимчасовий заробіток, нерегулярний дохід та їй одній важко утримувати дитину, яка потребує більших витрат на її утримання, розвиток її особистості, відвідування гуртків, секцій. Відповідач офіційно не працює, періодично виїжджає за кордон працювати.

ОСОБА_2 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що у період з 15.06.2005 року по 24.02.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 , рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2014 року.

Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 виданого Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області від 06.12.2005 року.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, офіційно не працевлаштований.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід.

Таким чином, визначення судом першої інстанції аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Вирішуючи вказаний позов, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України фактично не визначений, а стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зважаючи на зазначене, суд апеляційної інстанції, перевіривши наявні у справі докази, доводи позивача, а також ту обставину, що відповідач, є особою працездатного віку, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, заперечень щодо позову та апеляційної скарги не надав, вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 грн.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув. Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 03.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 03.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк