Справа № 289/5/16-ц
Номер провадження 2/289/24/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2015 позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк»), в якому зазначив, що 19.06.2007 між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № ZRZOAE00003978, і відповідно до умов кредитного договору банк надав позивачу кредит в розмірі 18 844,52 доларів США з кінцевим поверненням до 18.06.2012. Відповідно до п.7.1. зазначеного кредитного договору щомісяця Позичальник повинен сплачувати щомісячний платіж у сумі 355,15 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно особистих підрахунків позивача ним добросовісно та у визначені строки вносились відповідні платежі і за цими ж підрахунками станом на 26.04.2011 позивачем було виплачено 19406,23 доларів США, тобто більше суми кредитного договору (18844,52 долари США).

Посилаючись на те, що вказаний кредитний договір був укладений з порушенням чинного законодавства, просить визнати зазначений кредитний договір недійсним, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів». Так, позивач вважає, що Банк таємно, без повідомлення позивача, в порушення умов договору неодноразово підвищував процентну ставку та незаконно нараховував пеню та штрафи за зазначеним кредитним договором, а також протиправно систематично формував неіснуючу заборгованість. В порушення Закону України «Про захист прав споживачів» текст спірного договору суперечить ч. 2 ст. 11 вказаного закону, так ні перед укладенням договору, ні протягом його дії, відповідач не повідомив позивача в письмовій формі про умови надання кредиту та не надав інформацію про умови кредитування, як того вимагає Закон. Крім того, вважає, що в кредитному договорі зобов`язання позичальника виражене в іноземній валюті, а не в гривні, отже, вважає умови договору несправедливими, так як усі валютні ризики покладено на споживача. Крім того, позивач вважає, що відсутність у спірному кредитному договорі графіку щомісячного внесення конкретних платежів порушує права позивача та надає можливість відповідачу маніпулювати розміром грошових коштів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.12.2019 головуючим суддею по справі визначено суддю Сіренко Н.С. (т.2 а.с.23).

Ухвалою від 26.12.2019 суддею прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2019 (т.2 а.с.24).

Сторони про дату час та місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином, однак, не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань до суду не надходило (а.с.28,29).

В підготовчому засіданні суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно із вимогами ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

У відповідності до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, в тому числі подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

З метою перевірки факту повторного звернення позивача до суду з позовом, який вже розглядався, судом витребувано та досліджено матеріали архівної справи № 289/1620/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору, з якої вбачається, що судом був розглянутий спір між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. Позовні вимоги та викладені в позові обставини у справах ідентичні за винятком дати звернення позивача до суду. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.03.2017 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору № ZRZOAE00003978 від 19.06.2007, вказане рішення залишено без змін після перегляду ухвалою колегії суддів апеляційного суду Житомирської області від 14.06.2017, таким чином рішення Радомишльського районного суду Житомирської області набрало законної сили 14.06.2017.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Керуючись ст.ст. 255, 260ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н. С. Сіренко