Ухвала

17 січня 2020 року

м. Київ

справа № 530/440/18

провадження № 61-21329ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство-15339», про визнання поновленим договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року ПрАТ «Автотранспортне підприємство-15339» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, зокрема, направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірених їх копіях з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами та доплатити 1 987,20 грн судового збору за подання та розгляд касаційної скарги.

28 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що про наявність постанови Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року товариство дізналося лише 29 жовтня 2019 року, при цьому доказів недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України не надано.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Полтавського апеляційного суду прийнято 22 липня 2019 року, повний текст складено 23 липня 2019 року та оприлюднено 25 липня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року вказані заявником підстави було визнано неповажними, докази надані ПрАТ «Автотранспортне підприємство-15339» не дають достатніх підстав поважності пропуску строку на касаційне оскарження, тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство-15339» на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2019 року у справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство-15339», про визнання поновленим договору оренди землі.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький