РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/20263/19,

учасники справи:
позивач - Військова частина НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 кошти в сумі 1317,45 грн. в якості відшкодування майнової шкоди та судові витрати в розмірі 1921 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 грудня 2014 року за №268, кулеметника 1 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із Дніпропетровського РВК м. Дніпропетровськ, з 09 грудня 2014 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речове. Під час проходження служби у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" зі змінами солдат ОСОБА_1 згідно роздавальних відомостей №489 від 23.06.2017, №1023 15.11.2017, №106 від 03.02.2015, №234 від 17.02.2016, №249 від 23.02.2016, №259 від 25.02.2016, забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. На підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 листопада 2017 року за №236, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14 листопада 2017 року №184-РС у відповідності до п.1 ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" від 04 квітня 2006 року №3597-ІV у запас за підпунктом "г" (у зв"язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) з 15 листопада 2017 року було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дніпропетровського РВК м. Дніпро.

Згідно довідки розрахунку №1021 при звільненні з солдата ОСОБА_1 , за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 6 081,71 грн.. Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15 листопад 2017 року за №236, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості №52 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 4764,26 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. Проте, ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу на суму в розмірі 1317,45 грн., не відшкодував.

Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на27 грудня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Судове засідання 27 грудня 2019 року було відкладено на 14 січня 2020 року у зв"язку із неявкою відповідача.

В судове засідання представник позивача не з"явився, подав клопотання, в якому просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 грудня 2014 року за №268, кулеметника 1 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув із Дніпропетровського РВК м. Дніпропетровськ, з 09 грудня 2014 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речове (а.с. 6).

Згідно роздавальних відомостей №489 від 23.06.2017, №1023 15.11.2017, №106 від 03.02.2015, №234 від 17.02.2016, №249 від 23.02.2016, №259 від 25.02.2016, підтверджено, що на період проходження військової служби ОСОБА_1 був забезпечений державою належним матеріальним забезпеченням, зокрема форменим одягом та взуттям за рахунок державних коштів, у відповідності до вимог наказу Міністерства України "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" №232 від 29 квітня 2016 року (а.с. 7-18, 22-24).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від року №236, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14 листопада 2017 року №184-РС у відповідності до п.1 ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" від 04 квітня 2006 року №3597-ІV у запас за підпунктом "г" (у зв"язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) з 15 листопада 2017 року було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Дніпропетровського РВК м. Дніпро (а.с. 20).

Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Згідно довідки розрахунку №1021 при звільненні з солдата ОСОБА_1 , за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів в розмірі 6 081,71 грн. (а.с. 19).

Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2017 за №236, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості №52 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 4764,26 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу (а.с. 28).

При цьому, ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу на суму в розмірі 1317,45 грн., не відшкодував, що підтверджується довідкою №1340 (а.с. 29).

Отже, зважаючи на ті обставини, що відповідач звільнений з військової служби у запас за підпунктом "г" (у зв"язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не відшкодував кошти за видані йому предмети речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 1317,45 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 1317 (одна тисяча триста сімнадцять) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт.Гвардійське, ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,

відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя -