Провадження №2/748/42/20
Єдиний унікальний № 748/2597/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2019 року, у відповідності до поштового відправлення, представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної ділянки розміром 0,0400 га, кадастровий номер :05:000:3015, що розташована в садовому товаристві АДРЕСА_8 мотивуючи позов тим, що позивачу належить на праві власності Ѕ частина садового будинку АДРЕСА_8 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0400 га, що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ № 618605. Позивач, як співвласник будинковолодіння також набула права власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою від 08 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

07.11.2019 у встановлений судом строк представник відповідача надала відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вказувала про часткове визнання позову, вважаючи, що ОСОБА_4 має право на Ѕ частину земельної ділянки, на якій розташований садовий будинок № 15 , загальною площею 79,8 кв.м, з урахуванням положень ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України, оскільки земельна ділянка одержана ОСОБА_2 в порядку приватизації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наведені висновки Верховного Суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, вказуючи, що ОСОБА_4 має право лише на ту земельну ділянку, на якій розташований садовий будинок. Представник відповідача додатково посилалась на положення ст.57 Сімейного кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2019 року, за ОСОБА_4 , в порядку поділу спільного майна подружжя, визнано право власності на Ѕ частину садового будинку АДРЕСА_8. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 5-11)

Як слідує з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_8 .

У відповідності до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована в садівничому товаристві АДРЕСА_8 (а.с.13)

За положеннями п.5 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, що набув чинності 13.06.2012 земельна ділянка, набута на час шлюбу внаслідок приватизації є особистою приватною власністю чоловіка, дружини.

Згідно з частиною першою статті 81 Земельного кодексу України громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України.

Відповідно до пункту 18-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 згідно з положеннями статей 81, 116 Земельного кодексу України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

В свою чергу, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно із цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року в справі № 6-2цс15, 13 квітня 2016 року в справі № 6-253цс16 та 12 жовтня 2016 року в справі № 6-2225цс16, постановах Верховного Суду від 07 серпня 2019 року справа № 303/1734/15-ц, 25 лютого 2019 року, справа № 199/2099/17, в яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

В постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року, спарва № 548/22/16-ц, на яку посилається представник відповідача у своєму відзиву вказувалось, про рівність часток подружжя на земельну ділянку та, що позивачка набула права власності на спірну земельну ділянку як співвласник будинковолодіння. В зазначеній постанові не встановлювались обставини того, що у разі набуття права власності на будинок, право власності на земельну ділянку виникає у набувача тільки на ту земельну ділянку, що розташована під будинком.

Отже, з набуттям ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_8, до неї, як до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок, переходить це право у розмірі частки права власності на ці об`єкти, а саме за ОСОБА_4 підлягає визнанню право власності на Ѕ частину земельної ділянки розміром 0,0400 га, кадастровий номер :05:000:3015, що розташована в садовому товаристві АДРЕСА_8

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки розміром 0,0400 га, кадастровий номер :05:000:3015, що розташована в садовому товаристві АДРЕСА_8

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17 січня 2020 року.

Суддя С. М. Майборода