Справа пр. №2/756/2387/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 15 серпня 2019 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг грошові кошти у сумі 365080,00 грн. Борг відповідач зобов`язався повернути у термін до 05 листопада 2019 року.

Але, як стверджував позивач, кошти, отримані в борг, ОСОБА_2 не повернув, безпідставно ухиляючись від виконання зобов`язань, взятих на себе за договором позики 15 серпня 2019 року.

Оскільки відповідач прострочив виконання взятого на себе за договором позики зобов`язання щодо повернення позики, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 15 серпня 2019 року у сумі 353353,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подав.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з захворюванням на COVID-19.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Ураховуючи те, що представник відповідача не прибув у судове засідання без повідомлення про поважність причини неявки та надання відповідних доказів, які б засвідчували об`єктивну неможливість явки в судове засідання, зважаючи на те, що відповідач не надав доказів, що саме на час розгляду справи 08 грудня 2020 року він не може прибути в судове засідання, суд ухвалив розглянути справу за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 (позикодавець) надав у позику ОСОБА_2 (позичальник) грошові кошти у сумі 365080,00 грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на час підписання договору 14300,00 доларів США. Указаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. та зареєстрований в реєстрі за №440 (а. с. 4).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з умовами договору позики від 15 серпня 2019 року позичальник зобов`язався повернути позику у термін до 05 листопада 2019 року відповідно до доларового еквіваленту, вказаного у п. 1 договору. У випадку зміни курсу долара США до гривні на день повернення позики, сума позики, вказана в гривні, буде змінюватись.

Позивачем розраховано до стягнення борг, виходячи з курсу долара США до гривні станом на час складення позову, тобто 06 листопада 2019 року.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 заявлено до стягнення суму боргу в гривневому еквіваленті у сумі 353353,00 грн, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства саме така сума підлягає стягненню з відповідача.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 15 серпня 2019 року у сумі 353353,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведення експертизи (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зважаючи на те, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, суд позбавлений можливості перевірити їх обґрунтованість. Також ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження сплати ним витрат на правову допомогу. У зв`язку з цим суд відмовляє ОСОБА_1 у компенсації витрат на професійну правничу допомогу (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постанові від 24 березня 2020 року у справі №1740/2428/18).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3917,23 грн (3533,53 грн + 384,20 грн = 3917,23 грн).

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ) борг за договором позики від 15 серпня 2019 року у сумі 353353 (триста п`ятдесят три тисячі триста п`ятдесят три) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 3917 (три тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 23 (двадцять три) копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук