Справа № 202/4507/20
Провадження № 2/202/1699/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем по справі у них є спільна малолітня дитина. З моменту подачі заяви про розірвання шлюбу, а саме з 19.12.2019 року, відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини.

ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що завжди матеріально допомагав утримувати їх спільну дитину. На даний час офіційно не працевлаштований та має змоги платити аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з дня пред`явлення ОСОБА_1 позовних вимог.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Позивач та відповідач мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 12.11.2014 року.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

З наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує стягнення аліментів за минулий час саме з ухиленням відповідача від їх сплати.

Так, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 ухилявся від надання матеріальної допомоги сину в період з грудня 2019 року по 28 липня 2020 року.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період починаючи з грудня 2019 року по 28 липня 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда