Провадження №2/523/4644/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом в якому зазначили, що вони є власниками кв. АДРЕСА_1 . Втім, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вони дізнались, що постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 20.01.2012р. було накладено арешт на все майно належне ОСОБА_1 . З відповіді державної виконавчої служби вони дізнались, що арешт був накладений за борговими зобов`язаннями ОСОБА_1 перед ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» в розмірі 4974,54грн., під час виконання виконавчого провадження №22433674. Як стверджують позивачі, заборгованість ОСОБА_1 була погашена у повному обсязі, шляхом стягнення з його заробітної плати боргу в розмірі 5496,00грн. Втім, державний виконавець після закінчення виконавчого провадження не скасував накладений арешт. Посилаючись на порушення своїх прав, як власників, позивачі просять зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 20.01.2012р..

Позивачі в судове засідання не з`явились. Направили клопотання про підтримання позовних вимог та розгляду за їх відсутності.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі не забезпечив участі своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялись судові виклики.

За письмовою згодою позивачів та за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному прядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що позивачі на підставі свідоцтва про право власності (р.№12-31447) від 10.10.2006р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради є співвласниками, в рівних частках, квартири АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Коритного В.С. від 20.01.2012р. було накладено арешт та оголошено заборони на відчуження майна належного ОСОБА_1 .

З представленого листа з першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 26.10.2020р. убачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №22433674 від 20.01.2012р. в межах якого і був накладений арешт на майно належне ОСОБА_1 . Виконавче провадження було завершене, як не сплачене, та знищено у відповідність до Закону. Більш детальної інформації відповідач не має.

З наявних в матеріалах справи доказів убачається, що на підставі виконавчого листа №2-5139/2008, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 27.11.2008р. по виконавчому провадженню №22433674 підприємством ПП кафе «Катрин» з ОСОБА_1 , який працював водієм, за період з 12.2010р. по 06.2013р., було стягнуто 5496,99грн., які були перераховані до Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси.

За приписами п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV, в редакції, що діяла станом на січень 2012р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. (частини 1,2 ст.50 Закону України № 606-XIV ).

При розгляді даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець, за встановленими судом обставинами, зобов`язаний був закінчити виконавче провадження з підстав передбачених п.8 ч.1 ст.49 Закону України № 606-XIV та дотриматись вимог визначених ст.50 того ж Закону, зняти арешт з всього належного ОСОБА_1 майна в межах виконавчого провадження №22433674, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю останнім.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивачів, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 накладений постановою державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 січня 2012р., в межах ВП №22433674, в тому числі і з квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2020р.

Суддя