У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2020 Справа №2-6442/05

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

скаржника ОСОБА_1

представника Тернопільського

міського відділу ДВС Сухарського Р.С.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить: скасувати розрахунок заборгованості по аліментах; зобов`язати Тернопільський міський відділ ДВС нараховувати в подальшому аліменти з дати передачі виконавчого провадження у відділ; зарахувати переплачені кошти за наступні місяці сплати аліментів; зобов`язати Збаразький міжрайонний відділ ДВС передати виконавче провадження в Тернопільський міський відділ ДВС у відповідності до порядку, передбаченого Законом України «Про затвердження порядку передачі матеріалів з одного органу ДВС до іншого», зробивши розрахунок сплати аліментів на дату передачі справи та вказати точну суму переплати на дату закриття виконавчого провадження у відділі ДВС.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що на підставі виконавчого листа №2-6442/2005, виданого 22 липня 2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, він сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісячно, починаючи із 06 червня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, 26.09.2019 р. державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Гнатюк Н.В., на його думку неправомірно було нараховано заборгованість по сплаті аліментів в сумі 16 123 грн. Зазначає, що виконавче провадження перебувало на виконанні у Лановецькому відділі ДВС, в подальшому - Збаразькому міжрайонному відділі ДВС. Зазначив, що він проживав в АДРЕСА_1 , з 2012 року став власником будинку за цією адресою, який отримав у спадок. Тому, зазначеними відділами ДВС проводились своєчасні нарахування аліментів, які ним сплачувалися регулярно. У серпні 2019 року стягувач ОСОБА_2 подала в Збаразький відділ ДВС заяву, у якій просила передати виконавче провадження на виконання в Тернопільський міський відділ ДВС, оскільки в м.Тернополі по вул. Зелена 16/77 за ним зареєстрована квартира. Виконавче провадження одразу ж було передано у Тернопільський міський відділ ДВС, з порушенням п.п. 2.2, 2.7, 2.8, 2.9 Порядку передачі матеріалів з одного органу ДВС до іншого, а саме без винесення мотивованої постанови, без закриття виконавчого провадження, без зазначення залишку суми, що підлягає стягненню на дату передачі виконавчого провадження. Останній розрахунок Збаразьким відділом ДВС був проведений станом на червень 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Крім того, у своїй заяві за вересень 2019 року стягувач ОСОБА_2 просила здійснити перерахунок аліментів, виходячи із середньомісячної заробітної плати по м.Тернополю, яка є більшою ніж в

Лановецькому районі, починаючи з 2012 року. Вважає, що державний виконавець

Тернопільського міського відділу ДВС безпідставно задовільнив клопотання стягувача та провів розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за минулий період, згідно з яким ОСОБА_1 , починаючи із листопада 2014 року по вересень 2019 року, нараховано заборгованість в розмірі 16 123 грн. Вважає, що державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС незаконно провів перерахунок аліментів за минулі роки, оскільки справа не перебувала в цьому відділі ДВС, а стягувач звернулася із заявою про перерахунок лише у вересні 2019 року. ОСОБА_2 , знаючи про наявність у нього квартири у м. Тернополі до серпня 2019 року не зверталася у відділ ДВС щодо зміни місця виконання рішення суду про стягнення аліментів, у відповідності до п. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Також, вказав, що стягував у своїй заяві посилається на свідків - сусідів по АДРЕСА_2 , які вказали, що він із 2012 року проживає за цією адресою. Однак, державні виконавці не перевіряли правдивість цих свідчень і підписів, самостійно не встановлювали зазначені обставини. Так, в акті державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Сухарського Р.С. від 20.08.2019 року, зазначено, що ОСОБА_1 на даний момент не проживає за цією адресою, там прописані лише його дружина та діти. Зазначив, що він постійно проживав в м. Ланівці, оскільки здійснював догляд за престарілою матір`ю. Оскільки, ним сплачено безпідставно нараховану суму заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 16 123 грн., просить зобов`язати Збаразький міжрайонний відділ ДВС провести розрахунок по сплаті ним аліментів до дати передачі виконавчого провадження, а Тернопільський міський відділ ДВС зобов`язати зазначену суму зарахувати у наступні місяці сплати аліментів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з мотивів наведених у поданій скарзі. Зазначив, що він із жовтня 2013 року по жовтень 2014 року перебував на обліку в центрі зайнятості м.Тернополя, як безробітний, відрахування аліментів проводилося відділом ДВС м.Тернополя. З жовтня 2014 року виконавче провадження щодо стягнення аліментів було передано в м. Ланівці, оскільки він там проживав, перебував та був зареєстрований, володів майном (будинком). Після жовтня 2014 року ОСОБА_2 не зверталася із заявами щодо зміни місця виконання судового рішення. Просить врахувати, що особа, яка отримує середню заробітну плату згідно отриманих з відділу статистики даних, ще сплачує із цієї заробітної плати податки в розмірі 19,5 % (18% податок з доходу +1,5% військовий збір), а тому вважає, що державний виконавець отримавши дані із відділу статистики, виконавець повинен зменшити її на 19,5% від цієї суми, а згодом визначити 25% аліментів, які підлягають стягненню. Просить суд врахувати дану формулу при розрахунку заборгованості по аліментах.

Представник Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні вважає скаргу безпідставною, у її задоволенні просить відмовити. У поданих письмових запереченнях зазначив, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів нараховувався виходячи із середньої заробітної плати працівника по місту Тернополю, оскільки ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований. Також, повідомив, що заборгованість по сплаті аліментів частково утримується із коштів, отриманих боржником від здачі в оренду земельної ділянки ТзОВ «Агро-Ланівці». Станом на 08.01.2020 р. заборгованість по сплаті аліментів становить, згідно довідки-розрахунку, 7 499,27 грн.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що скарга боржника є безпідставною, у її задоволенні слід відмовити. У поданих нею запереченнях зазначила, що Тернопільський міський відділ ДВС без її згоди, у 2014 році, незаконно направив на виконання виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 аліментів у Лановецький відділ ДВС, який згодом передав виконавче провадження у Збаразький відділ ДВС. У своїй письмовій заяві від 06.08.2013 року адресованій в.о. начальника Управління ДВС ГТУЮ в Тернопільській, ОСОБА_2 зверталася із проханням про переведення даного виконавчого провадження щодо стягнення аліментів у Тернопільський міський відділ ДВС, а також Збаразький відділ ДВС, однак воно залишилося без реагування. Зазначила, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона до серпня 2019 року не скористалася своїм правом щодо зміни місця виконання рішення суду про стягнення аліментів, не відповідає дійсності. Також вказала, що ОСОБА_1 був знятий з реєстраційного обліку за адресою у м. Ланівці 30.05.2017 року та зареєструвався за адресою АДРЕСА_3 лише 16.08.2019 року. Вважає, що Тернопільський міський відділ ДВС правомірно зробив перерахунок аліментів за минулий період, однак допустив помилку, внаслідок чого розмір заборгованості по аліментах занижено на 9 201 грн. Подальші її усні та письмові заяви про передачу виконавчого провадження щодо стягнення із ОСОБА_1 аліментів у Тернопільський відділ ДВС, не були задоволені, тому вона неодноразово зверталась в Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив.

21 липня 2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25%всіх видів заробітку щомісячно, починаючи із 06 червня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

У порядку виконання вказаного судового рішення, 22 липня 2005 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-6442/05.

22 липня 2005 року ОСОБА_1 звернувся у Відділ ДВС в м. Тернополі із письмовою заявою про направлення виконавчого документа №2-6442/2005 за місцем його реєстрації, а саме у АДРЕСА_1 .

22 жовтня 2014 року державним виконавцем Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Дмитренко Т.Л. винесно постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено матеріали у Відділ ДВС Лановецького районного управління юстиції.

03 листопада 2014 року головним державним виконавцем відділу ДВС Лановецького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45350848 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-6442/05 від 22.07.2005 року.

В подальшому, у зв`язку із ліквідацією відділу ДВС Лановецького районного управління юстиції, примусове виконання зазначеного виконавчого листа проводилось Збаразьким міжрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції.

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , проведених головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Русин Н.О., заборгованість станом на 01.03.2019 року відсутня, переплата становить 691,49 грн. Заборгованість станом на 01.04.2019 року становить 1 935,01 грн.

29 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в Збаразький міжрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції із письмовою заявою про вжиття заходів щодо розшуку боржника ОСОБА_1 та визначення його фактичного місця проживання, оскільки їй стало відомо, що із 2012 року він проживав разом із сім`єю у своїй власній квартирі по АДРЕСА_3 . Також, просить виконавче провадження передати для виконання у відділ ДВС за місцем проживання боржника.

01 серпня 2019 року головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільскій області Федорів А.А. винесено постанову про передачу виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-6442/2005 від 22.07.2005 року у Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

12 серпня 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарським Р.С. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження №45350848 з примусового виконання виконавчого листа №2-6442/2005 від 22.07.2005 року.

20 серпня 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарським Р.С. складено акт з якого вбачається, що виходом за адресою АДРЕСА_3 з`ясувалося, що ОСОБА_1 за данною адресою не зареєстрований та не проживає. Згідно записів у будинковій книзі, за данною адресою зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім цього, як вбачається із акту державного виконавця від 25 вересня 2019 року, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що двері квартири відчинила дружина боржника та повідомила, що ОСОБА_1 відсутній, доступ до квартири для перевірки майнового стану боржника надати відмовилась.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №181369762 від 17.09.2019 р., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_4 та житловий будинок з надвірними господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

26 вересня 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. проведення розрахунок заборгованості по аліментах починаючи із листопада 2014 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.09.2019 року становить 16 123,59 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 02.10.2019 року, проведенного головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарським Р.С. заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів відсутня.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 08.01.2020 року, проведенного головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Сухарським Р.С. заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів, станом на 01.01.2020 року становить 7 499, 27 грн.

Із наявних при матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_2 упродовж 2013-2014 років зверталася із скаргами на дії державного виконавця щодо на її думку порушень, допущених при виконанні судового рішення про стягнення аліментів, неврахування доходів ОСОБА_1 від здачі в оренду земельних ділянок у 2011, 2012 та 2013 роках, передачу на виконання виконавчого листа №607/20334/13-ц від 27.12.2013 року до Тернопільського міського відділу ДВС.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз`яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Як передбачено ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Пунктом 3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфеденційну.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Порядок визначення суми аліментів визначено Сімейним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Відповідно до ч.3, 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 12 Розділу Х Інструкції, виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.

Так, згідно з ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, враховуючи наведене, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, і не працює на час визначення її розміру вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості.

Частиною 1 ст. 194 СК України (в редакції від 03 липня 2018 року, що набрала чинності з 28 серпня 2018 року) встановлено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми права та матеріали справи, суд вважає, що розрахунок по аліментах визначено державним виконавцем відповідно до вимог статті 195 СК України, оскільки платник аліментів не працює. Проте, встановлюючи місцепроживання боржника, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , державним виконавцем, з урахуванням наданих прав державному виконавцю, передбачених ст..18 Закону України «Про виконавче провадження», не перевірено та не встановлено на підставі здобутих ним доказів, фактичне місце проживання боржника упродовж листопада 2014 серпня 2019 років, як наслідок нарахування останньому заборгованості по аліментах із розрахунку середньої заробітної плати, яка характерна для працівників даної місцевості міста Тернополя. Тому, суд вважає, що нарахування заборгованості ОСОБА_1 за вказаний період у розмірі 16 123 грн. державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В., виходячи із встановленого розміру заробітної плати по місту Тернополю слід визнати неправомірним, зобов`язавши державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у провадженні якого перебуває виконавче провадження №45350848, при визначенні розміру заборгованості ОСОБА_1 по аліментах за минулий час, повторно встановити його місце проживання у цей період, при застосуванні розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Щодо інших вимог скаржника суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки вважає, що орган державної виконавчої служби вправі здійснювати нарахування боржнику заборгованості по аліментах за минулий період в силу вимог ст..194, 195 СК України, а також не вбачає підстав зарахувати сплачені ним кошти за наступні місяці сплати аліментів. Крім цього, суд вважає, що вимоги скаржника щодо зобов`язання Збаразького міжрайонного відділу ДВС передати виконавче провадження в Тернопільський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відповідності до порядку, передбаченого Законом України «Про затвердження порядку передачі матеріалів з одного органу ДВС до іншого», зробивши розрахунок сплати аліментів на дату передачі справи та вказати точну суму переплати на дату закриття виконавчого провадження у відділі ДВС не підлягають до задоволення, оскільки такі вимоги не було пред`явлено скаржником до Збаразького міжрайонного відділу ДВС, а у поданій скарзі останнім оскаржувались дії та рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС. Крім цього, суд вважає, вимога заявника про те, що державний виконавець повинен зменшити суму здійснених нарахувань на 19,5%, а згодом визначити 25% аліментів, які підлягають стягненню, не підлягає до задоволення, оскільки така заборгованість повинна визначатись лише із нарахованої суми середньої заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н.В. щодо нарахування заборгованості по аліментах ОСОБА_1 за минулий період, тобто з листопада 2014 року по серпень 2019 року у розмірі 16 123 грн., виходячи із встановленого розміру середньої заробітної плати по місту Тернополю.

Зобов`язати державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у провадженні якого перебуває виконавче провадження №45350848 з примусового виконання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонним судом від 22 липня 2005 року №2-6442/2005 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 відсотків всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.06.2005 року до повноліття дитини, при визначенні розміру заборгованості ОСОБА_1 по аліментах за минулий час, повторно встановити його місце проживання у цей період, при застосуванні розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У решті вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан