Дата документу 20.01.2020 Справа № 323/101/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 323/101/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гуцал О.П.
Провадження №22-ц/807/103/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

20 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року частково задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів.

На вказане рішення 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із порушенням строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі. Крім того, апелянтом не сплачено судовий збір.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02.10.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, а також ненадання клопотання про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вказана ухвала суду 03.10.2019 року направлена апелянту на адресу, зазначену ним в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 112).

На адресу суду 28.10.2019 року повернувся лист з позначкою «за закінченням строку зберігання», крім того зазначено, що за цією адресою адресат не проживає, мати відмовилася отримали лист (а.с. 116).

На виконання вище вказаної ухвали клопотання від апелянта не надходили.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.11.2019 року апелянту продовжено строк до 05.12.2019 року для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору, а також надання клопотання про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вказана ухвала суду 14.11.2019 року направлена апелянту на дві адреси (а.с.121):

-зазначену ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 (а.с. 112);

-зазначену в довідці про зареєстроване місце проживання, яку надано на запит суду: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

На адресу суду повернувся лист, який було направлено на адресу: АДРЕСА_1 з позначкою «за закінченням строку зберігання», крім того зазначено, що за цією адресою адресат не проживає (а.с. 125).

Лист чи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, який було направлено на адресу: АДРЕСА_2 на адресу суду не повернувся.

На виконання вище вказаної ухвали клопотання від апелянта не надходили.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13.12.2019 року апелянту продовжено строк до 10.01.2020 року для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору, а також надання клопотання про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вказана ухвала суду 24.12.2019 року направлена апелянту на дві адреси (а.с.130):

-зазначену ним в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 (а.с. 112);

-зазначену в довідці про зареєстроване місце проживання, яку надано на запит суду: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

На адресу суду повернувся лист, який було направлено на адресу: АДРЕСА_1 з позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», крім того зазначено, що за цією адресою адресат не проживає (а.с. 131).

Лист чи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, який було направлено на адресу: АДРЕСА_2 на адресу суду не повернувся.

На виконання вище вказаної ухвали клопотання від апелянта не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вище викладене в діях ОСОБА_1 вбачається ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова