Справа 556/1550/19
Номер провадження 2/556/100/2020

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2020 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Полюхович О.І.

представника відповідача адвоката Печончика О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, у них народилась дитина дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано, стягнено з ОСОБА_1 на утримання дочки аліменти в розмірі Ѕ всіх видів доходів останнього, але не менше 30% від розміру мінімальної заробітної плати.

Визначений раніше розмір аліментів є завищеним та обтяжливим для позивача в зв`язку з тим, що змінилось його матеріальне становище. В період з 31.03.2016 року по 01.04.2019 року він перебував на військовій службі, по контракту, у Збройних Силах України, є учасником бойових дій. Стягнення аліментів проводилось з його заробітку. Після звільнення з військової служби не має постійного заробітку, погіршилось матеріальне становище. Крім того перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , допомагає виховувати її двох малолітніх дітей від першого шлюбу.

Враховуючи вище викладені обставини та посилаючись на вимоги ст..ст. 181-184 СК України, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Володимирецького районного суду від 25.10.2016 року до 1/5 частки його заробітку (доходу).

12 вересня 2019 року ухвалою суду залишено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, без руху та встановлено строк для усунення недоліків в позовній заяві.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 3 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

02.12.2019 року ухвалою суду визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 .

Відзив не подано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені позовні вимоги і надали пояснення в межах пред`явленого позову. ОСОБА_1 про рішення суду від 25.10.2016 року не знав, так як перебував в зоні АТО, по контракту. 01.04.2019 року дія контракту закінчилася. Він не має постійного заробітку, погіршилося матеріальне становище. Крім того у нього зараз інша сім`я, перебуває у цивільному шлюбі, допомагає дружині виховувати її двох неповнолітніх дітей. Щоб платити аліменти знову підписав з 20.12.2020 року контракт на військову службу. Однак визначений раніше розмір аліментів вважає завищеним.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову. ОСОБА_1 спроможний і зобов`язаний сплачувати аліменти згідно рішення суду. Підстав для зменшення розміру аліментів не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є цивільною дружиною позивача, має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу. ОСОБА_1 допомагає їй матеріально утримувати дітей.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази , прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано, стягнено з ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі Ѕ всіх видів доходів останнього, але не менше 30% від розміру мінімальної заробітної плати, видано виконавчий лист.

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2019 року №814, ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

ОСОБА_1 перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 та допомагає матеріально утримувати її дітей від першого шлюбу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (копія свідоцтв про народження дітей, серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 )

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України так і положень ст..ст. 183, 184 СК України. Так, у ч.5 ст.183 СК України зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, суд вважає, що зміна матеріального становища позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що матеріальне та сімейне становище ОСОБА_1 , у порівнянні із становищем на момент ухвалення рішення суду від 25 жовтня 2016 року про стягнення з нього аліментів змінилося. В даний час ОСОБА_1 немає стабільного заробітку, в зв"язку з чим погіршилося матеріальне становище. Крім того у позивача зараз інша сім`я, перебуває у цивільному шлюбі, допомагає дружині виховувати її двох неповнолітніх дітей, а також лише з 20.12.2020 року підписав контракт на військову службу, щоб були кошти для сплати аліментів, що в сукупності свідчить про погіршення матеріального становища позивача.

Таким чином, з урахуванням викладеного, фактичних обставин справи та вимог ст.ст. 180, 192 СК України, враховуючи погіршення матеріально стану ОСОБА_1 , виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, а також закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню з Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частку від усіх видів заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дочки належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я : ОСОБА_7 ОСОБА_8