Справа № 948/1203/19
Номер провадження 2/948/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Машівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

у грудні 2019 року позивач звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.09.2015 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, натомість арешт на майно не знятий і на даний час державний виконавець не може цього зробити, оскільки виконавче провадження № 36269762 знищене. Стверджує, що будь-які інші виконавчі провадження щодо нього відсутні. У зв`язку з наведеним позивач просить зняти (скасувати) арешт з його майна та оголошення заборони на його відчуження накладений постановою Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в межах виконавчого провадження №36269762 з виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.01.2012 р. про стягнення аліментів.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.29-312), представник позивача ОСОБА_2 направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.32,33).

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Судом установлено, що за відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №182626494 від 26.09.2019 р. відомо, що 02.04.2014 р. постановою Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області було накладено арешт та на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження, а також 01.11.2017 р. за постановою Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (а.с.9-12).

Відповідно до повідомлення начальника управління ДВС ГТУЮ у Київській області Вольф О.Л. №1458-2-1/02.2 від 26.04.2019 р., в результаті перевірки бази даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий документ №1616/1456 від 25.01.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів до Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області не надходив та на виконанні не перебуває. Крім того, повідомлено, що вищевказане виконавче провадження значиться за Машівським РВ ДВС ГУЮ у Полтавській області. Крім цього, до Києво-Святошинського ВДВС надходив виконавчий лист №755/5705/15-ц від 03.06.2015 р. виданий Дніпровським районним судом м. Києва про с тягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» боргу, але по факту відсутності оригіналу даного виконавчого документу державним виконавцем було направлено заяву до суду про видачу його дублікату, але у видачі дубліката було відмовлено, а тому зважаючи на те, що виконавчий лист у справі №755/5705/15-ц не видавався та підстави відкриття виконавчого листа відсутні, було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження та винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу. Разом з цим повідомлено, що на дату подання цієї інформації у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стороною за якими є ОСОБА_1 (а.с.7,8).

Як убачається з повідомлення начальника Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Олександра Дрозда №10051 від 26.11.2019 р., відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №36269762 з примусового виконання виконавчого листа №1619/1456 від 25.01.2013 р. виданого Машівським районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей та у даному виконавчому провадженні 02.04.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено до реєстру обтяжень. У даному виконавчому провадженні 29.09.2015 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з заявою стягувача про повернення виконавчого листа без виконання та заборгованість відсутня. Так, в подальшому вищевказане виконавче провадження було знищене і на даний час у Машівському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області відсутні виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.6).

За відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №189596886 від 20.11.2019 р. значиться, що згідно з постановою ДВС Машівського РУЮ у Полтавській області від 02.04.2014 р. на все нерухоме майно боржника накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження (а.с.4,5).

Позивач уважає, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження не були дотримані норми законодавства та не був знятий арешт з належного йому майна, а тому з 2015 р. і до цього часу його майно перебуває безпідставно під арештом.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, оскільки у виконавчому провадженні №36269762 по примусовому виконанню виконавчого листа виданого 25.01.2012 р. Машівським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 виконавчий документ повернений стягувачу без виконання, заборгованість відсутня, дане виконавче провадження знищене, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає за необхідне здійснити захист прав позивача шляхом звільнення майна з-під арешту та позов задовольнити в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Суд уважає за необхідне зазначити, що Машівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області змінив назву та іменується як Машівський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Машівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна про скасування арешту майна задовольнити.

Припинити обтяження у виді накладення арешту на все нерухоме майно, яке належало на час накладення арешту на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати оголошення заборони на його відчуження накладений постановою Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в межах виконавчого провадження №36269762 з виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області від 25.01.2012 р. про стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 від 10.02.1998 р., реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_2 .

Відповідач Машівський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: смт Машівка, вул. Незалежності,111, .

Суддя С.М.Косик