Справа № 466/9641/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2020року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Норик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шевченківської районної адміністрації Львівської Міської Ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

21.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Шевченківської районної адміністрації Львівської Міської Ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що на підставі договору купівлі - продажу від 20 листопада 2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Волинською Л.В., про що зроблений запис у реєстрі за №1671, позивачці - ОСОБА_1 - належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 5 грудня 2012 р. у Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки » за номером 60717 в книзі № 92. Квартира складається з однієї житлової кімнати площею 19,6 кв. м. Загальна площа квартири 19,6 кв.м. У цій квартирі з 25 грудня 2012 р. зареєстрований її племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2017 року відповідач у квартирі не проживає. Квартиру ОСОБА_2 залишив добровільно, без жодного примусу з її боку, чи з боку інших осіб. Квартирою він не цікавиться, не приймає участі у її утриманні та оплаті комунальних послуг. Спроб до вселення до квартири ОСОБА_2 з них не робив, у квартирі відсутнє будь-яке майно, належне відповідачеві. Теперішнє місце проживання ОСОБА_2 їй не відоме, знає лише, що він проживає у м. Львові. Декілька разів відповідач дзвонив їй, обіцяв знятися з реєстрації у належній їй квартирі, однак з невідомих їй причин цього не зробив. Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у належній їй на праві власності квартирі перевірено комісією ЛКП «Тополя-406» та складено акт за №80 від 31 жовтня 2019 р. про його непроживання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відомостей про причину їх неявки немає. Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-285 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка ОСОБА_3 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 20 листопада 2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Волинською Л.В., про що зроблений запис у реєстрі за №1671, позивачці - ОСОБА_1 - належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 5 грудня 2012 р. у Обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки » за номером 60717 в книзі № 92. Квартира складається з однієї житлової кімнати площею 19,6 кв. м. Загальна площа квартири 19,6 кв.м. У цій квартирі з 25 грудня 2012 р. зареєстрований племінник позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 перевірено комісією ЛКП «Тополя-406» та складено акт за №80 від 31 жовтня 2019 р. про його непроживання.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 223, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 ум. Львові, зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зняти з реєстрації у вищезазначеній квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.01.2020р.

Суддя Г. Б. Білінська