1Справа № 335/6266/20 2/335/1993/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12794, вчинений 11.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.; стягнути на його користь судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2020р. йому стало відомо, про існування виконавчого напису від 11.09.2017р. зареєстрованого в реєстрі за №12794, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу у розмірі 245 548,56 грн. за кредитним договором б/н від 14.05.2008р., оскільки за місцем його попередньої роботи ТОВ Будівельна спілка «Дія» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 25.05.2020р. про звернення стягнення на заробітну плату. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, його було позбавлено можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування АТ КБ «Приват Банк» та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., доказів.

На час розгляду справи ухвала про витребування доказів не виконана.

Представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що Банк позов не визнає та вважає його безпідставним. У нотаріуса станом на 11.09.2017 не було жодної підстави для відмови ПАТ КБ «Приватбанк» у вчиненні виконавчого напису, тому доводи позивача, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, просить суд відмовити у задоволенні позову .

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивач у поданій заяві просив суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк», в судове засідання не з`явився, у відзиві просив суд розглянути справу без його участі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

11.09.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», не сплаченої в строк за кредитним договором №б/н від 14.05.2008 року. Строк, за який провадиться стягнення 3365 днів, а саме: з 14.05.2008 року по 31.07.2017 рік. Сума, що підлягає стягненню, складає 245548,56 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15562,27грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 213705,41 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 4350,00грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 11680,88 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн. Даний виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №12794 (а.с.11).

25.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою Х.А., на підставі виконавчого напису № 12794, виданого 11.09.2017 було відкрито виконавче провадження ВП № 62398749, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 245548,56 грн. (а.с.10).

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999року №1172«Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст.87Закону України «Про нотаріат» від 02вересня 1993року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.88Закону України «Про нотаріат» від 02вересня 1993року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат»

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін.

Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності , а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 справа №916/3006/17)

Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів обчислюється з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.

Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло не більше трьох років. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 14.05.2008 по 31.07.2017, за 3365 днів, тобто більше ніж три роки.

На переконання суду, у даному випадку оспорюваний виконавчий напис не міг бути вчинений, оскільки заявлені вимоги за строк, що перевищує строк позовної давності, з дня виникнення права вимоги, минуло більше трьох років.

Розрахунок заборгованості, який надавався стягувачем приватному нотаріусу витребувався судом за клопотанням позивача, однак суду так наданий і не був. До відзиву на позов відповідачем також не долучено даних щодо дотримання строків позовної давності, і не доведені обставини, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень.

Отже, заборгованість за платежами за період з 14.05.2008 по 31.07.2017, за 3365 днів, була включена у загальний розмір заборгованості на який був вчинений оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, а виконавчий напис же вчинено 11.09.2017 року, у самому виконавчому написі зазначено період стягнення з 14.05.2008 року, що виходить за трирічних строк, чим порушені норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а отже на час вчинення виконавчого напису, з дня виникнення у відповідача права вимоги, минуло більше трьох років, що є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 840,80 ,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76-81, 141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 11.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за № 12794, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 245548,56 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.12.2020 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова