Справа № 541/1679/18
Провадження № 4-с/541/3/2020
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 січня 2020 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Куцин В.М.
з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корсунського Ю.О. та зобов`язання вчинити дії,
02 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корсунського Ю.О. та зобов`язання вчинити дії.
Обґрунтовуючи скаргу зазначала, що вона є боржником у виконавчому провадженні на підставі виконавчого листа № 2/541/61/2019, виданого 08.05.2019 року Миргородським міськрайонним судом.
Постановою заступника начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Боцвіна В.Г. від 18.11.2019 року, на підставі виконавчого листа накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на рахунках в установах банків, в тому числі і на рахунки, на які їй перераховується соціальна допомога на трьох дітей і заробітна плата. І це при тому, що сам державний виконавець у цій постанові прямо зазначає про те, що, рішення суду виконано частково .
Разом з тим, ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 жовтня 2019 року, на задоволення її скарги в порядку ст. 447 ЦПК України Миргородський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області зобов`язано скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59118504 від 15 травня 2019 року, винесену на підставі виконавчого листа № 2/541/61/2010 року, виданого 08 травня 2010 року.
Користуючись своїми правами, визначеними ст. 15, 19 Закону України «Про виконавче провадження», 25.11.2019 року вона звернулася з відповідною скаргою на ім`я суб`єкта оскарження, в якій просила його на підставі ст. 74 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», скасувати, як незаконну, постанову його заступника від 18.11.2019 року.
Окрім іншого, незаконність такої постанови підтверджується рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 440/2769/19.
З моменту її звернення до суб`єкта оскарження сплинув максимальний строк, відведений для розгляду скарги відповідно до Закону України «Про звернення громадян», проте, до цього часу скарга і викладене в ній клопотання суб`єктом оскарження по суті не розглянута і їй не надано вмотивованої відповіді.
Описана у скарзі бездіяльність суб`єкта оскарження порушує її право на стадії незаконного виконавчого провадження щодо неї.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, в своїй заяві від 08.01.2020, просила розглядати справу без її участі.
Представник Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби північно східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явився. Направив для огляду в судовому засіданні матеріали зведеного виконавчого провадження №59248384.
Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, матеріали зведеного виконавчого провадження №59248384, суд вважає за необхідне частково задовольнити скаргу.
Судом встановлено, що в провадженні Миргородського ВДВС північно східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) знаходяться виконавчі листи № 2/541/61/2019 виданий 08.05.2019 на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 17 січня 2019 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 2852,40 грн. та № 2/541/59/2019 виданий 08.05.2019 на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 4204,80 грн. Постановами Миргородського ВДВС від 15 травня 2019 року за вищезазначеними виконавчими листами відкрито виконавче провадження. Постановою Миргородського ВДВС від 31.05.2019 об`єднані виконавчі провадження №59119079 та №59121969 у зведене виконавче провадження №59248384. Загальна суму що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить 7057,20 грн.
Виконавчий збір відповідно до постанов про стягнення виконавчого збору від 15.05.2019 становить 420,48 грн та 285,24 грн.
Відповідно до розпоряджень Миргородського ВДВС за період з червня 2019 року по жовтень 2019 року боржником ОСОБА_1 сплачено борг в розмірі 1400 грн., тобто залишок боргу становить 5657,20 грн. без урахування суми виконавчого збору.
Відповідно до постанови Миргородського ВДВС від 18.11.2019 накладено арешт на грошові кошти , що містяться на відкритих рахунках , а також кошти на рахунках , що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника , крім коштів , що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», АБ «Укргазбанк», АТ «Ощадбанк» та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 7002,92 грн.
Згідно повідомлення АТ «ПРИВАТБАНК» від 20.11.2019 на виконання постанови про арешт коштів ОСОБА_1 , арешт накладений в сумі 7002,92 грн., на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови. Додатково повідомлено, що рахунки №2606, які не підлягають арешту, у банку не обслуговуються, рахунок на який накладено арешт не віднесений до рахунків, які не підлягають арешту.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року зобов`язано Миргородський міськрайонний відділ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59118504 від 15 травня 2019 року винесену на підставі виконавчого листа № 2/541/61/2019 виданого 08 травня 2019 року про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні ОСОБА_2 та участі у вихованні неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 : щотижня з 18-00 години п`ятниці до 18-00 години неділі за місцем проживання ОСОБА_2 , без присутності ОСОБА_1 , з можливістю спільного відвідування закладів громадського харчування, розважальних закладів для дітей та спільного відпочинку поза місцем проживання батька; в дні народження дітей з 12-00 години до 16-00 години; побачення з дітьми в період половини канікул за домовленістю з ОСОБА_1 . Тоді як ні в рішенні суду від 17.01.2019, ні у виконавчому листі 2/541/61/2019 виданого 08.05.2019 не зазначено про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні.
Постанова про стягнення судових витрат по виконавчому листу № 2/541/61/2019 виданого 08 травня 2019 року Миргородським міськрайонним судом є чинною .

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського ВДВС зі скаргою, що отримана суб`єктом оскарження 26.11.2019, в якій просила начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області своєю постановою скасувати , як незаконну постанову його заступника від 18.11.2019 року, винесену на підставі виконавчого листа №2/541/61/2019 виданого 08.05.2019 Миргородським міськрайонним судом, якою накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на рахунках в установах банків.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Положеннями ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з положенням ч. 1-5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 2 , 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 2 статті 541 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на момент прийняття Миргородським ВДВС постанови про арешт коштів боржника від 18 листопада 2019 року ВП №59119079, залишок боргу по зведеному виконавчому провадженню № 59248384 складав 5657,20 грн. без урахування суми виконавчого збору, однак арешт був накладений на суму 7002,92 грн.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» після надходження скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження не здійснив перевірку законності постанови про арешт коштів боржника від 18 листопада 2019 року ВП №59119079 в порядку здійснення контролю.

Враховуючи вищевикладене суд задовольняє скаргу ОСОБА_1 в частині вимоги визнання бездіяльності начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби північно східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Корсунського Ю.О. неправомірною, оскілки відповідно до абзацу 2,3 ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» суб`єкт оскарження мав можливість перевірити законність постанови, в тому числі щодо розміру суми коштів, що підлягають арешту, однак не провів перевірки, не виявив порушення та не повідомив про наслідки перевірки скаржника.

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт коштів боржника від 18.11.2019 ВП №59119079, необхідно відмовити, так як судом встановлено, що постанова Миргородського ВДВС про арешт коштів божника ОСОБА_1 від 18.11.2019 винесена відповідно до вимог закону, оскільки арешт накладений на рахунок ОСОБА_1 , який не являється рахунком, куди можуть бути зараховані страхові кошти.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби північно східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Корсунського Ю.О. неправомірною.

Зобов`язати начальника Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби північно східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Корсунського Ю.О. в порядку здійснення контролю, відповідно до абзацу 2,3 ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», перевірити законність постанови про арешт коштів боржника від 18 листопада 2019 року ВП №59119079, в тому числі щодо розміру суми коштів , що підлягають арешту.

Про виконання ухвали повідомити Миргородський міськрайонний суд та заявника в десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 15 січня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин