Ухвала

07 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 761/33736/18

провадження № 61-17981ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року

та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня

2020 року у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня

2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов

ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» заборгованість за кредитним договором від 26 травня 2006 року

у розмірі 25 173,64 доларів США, з яких: основний борг - 20 488,48 доларів США, що еквівалентно 579 402,68 грн; заборгованість за

процентами - 4 685,16 доларів США, що еквівалентно 132 493,69 грн; пеня за прострочення зобов`язань зі сплати відсотків за період з 31 серпня

2017 року по 31 серпня 2018 року - 12 347,44 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 листопада 2020 року.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додає клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового зборускаржник посилається на те, що на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому не має можливості сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Також ОСОБА_1 зазначає, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній рік, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 18 листопада 2020 року, з яких вбачається, що за період з 1 по 2 квартал 2020 року ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 3 440 грн.

Відповідно до довідки Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості від 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 на обліку у Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості не перебуває. Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в місті Києві (Філія Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ)

від 25 листопада 2020 року за ОСОБА_1 транспортні засобі не зареєстровані. Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 знаходиться

в іпотеці (зазначені докази долучені до матеріалів касаційного провадження).

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суди попердніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.

Разом з тим, заявник зазначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада

2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Проте,

у прохальній частині вказаного клопотання ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада

2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи в суді касаційної інстанції позивач має можливість пред`явити виконавчий лист до виконання і виконувати судове рішення суду апеляційної інстанції відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, позивач матиме можливість продати предмет іпотеки - квартиру, яка є єдиним приміщенням, в якому проживає позивач, утриманні якої знаходяться двоє малолітніх дітей. Оскільки єдине житло буде реалізоване, це може призвести до додаткових судових спорів щодо витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції передбачає примусове виконання,

а ОСОБА_1 з клопотанням про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку не зверталась.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не навела обґрунтованих доводів щодо необхідності зупинення дії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, заявник не позбавлена можливості звернутися з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/33736/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко