Справа № 641/1606/20
Провадження № 2/645/1223/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретар судового засідання Гурської С.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 1461,61 грн., та моральну шкоду в сумі 2 000 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 19.05.2019 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травми носу, закритий перелом кісток носу зі зміщенням кісткових уламків, гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з астенічним і лікворної-гіпертезійними симптомами. Під час перебування на амбулаторному лікуванні ним було здійснено витрати на лікування на загальну суму 1461,61 грн. Своїми протиправними діями відповідач завдав йому моральних страждань, які він пережив протягом лікування травми. Було порушено сталий режим його життя та роботи, завдано душевних страждань та психічних переживань. Також, сам факт удару позивач вважає приниженням честі та гідності, тому що така поведінка не допускається в правовій державі, та моральну шкоду оцінює в 2000000,00 грн.

На підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 року з Комінтернівського районного суду м. Харкова до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, для розгляду за територіальною підсудністю.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2020 провадження в справі відкрито в поряду загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.09.2020 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на те, що 18 травня 2019 близько 22,00 годині він зустрівся зі своїми приятелями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та пішли гуляти. З них тільки ОСОБА_2 вживав алкогольні напої. Вже вночі 19.05.2020, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 почав вести себе агресивно. Знаходячись в автомобілі, відповідач з великою силою та агресією вдарив позивача ліктем по обличчю, влучивши в ніс. В той же день, 19.05.2020 близько 04.00 годині позивач звернувся до КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР, де він знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом «травми носу, закритий перелом кісток носу зі зміщенням кісткових уламків, гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з астенічним і лікворної-гіпертезійними симптомами», йому було проведено операцію. Тому, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, витрати на лікування, в розмірі 1461,61 грн., підтверджену чеками на оплату ліків. Крім того, позивач зазначив, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано великих душевних страждань, оскільки перебування в лікарні його пригнічувало, він не виходив на роботу, не спілкувався з рідними, крім батьків. Враховуючи, викладені в позові підстави, позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, яку він оцінює у 2000000,00 грн. в якості компенсації.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову в повному обсязі. Просив розглянути справу у його відсутність, від подання відзиву на позов відмовляється.

В судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 18.05.2019 близько 22.00 годині вони зустрілись з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та гуляли в одному з дворів по вул.. Ньютона в м. Харкові. Зі всієї компанії алкогольні напої, а саме горілку, вживав лише ОСОБА_2 .. Вже за північ, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав вести себе зухвало та агресивно, тож вони вирішили відвезти останнього додому. Знаходячись в автомобілі, ОСОБА_2 знов почав вести себе агресивно, та ліктем вдарив ОСОБА_1 в область обличчя. Свідок побачив, що з носу ОСОБА_1 дуже сильно пішла кров, із-за чого, вони зупинились, та вийшли, щоб викликати швидку допомогу. Проте, у службі швидкої допомоги їм відмовили, та порадили спочатку викликати поліцію. Також свідку ОСОБА_3 відомо, що позивач ОСОБА_1 в той же день звернувся у лікарню, та перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з завданою йому ОСОБА_2 травмою.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, підтвердив нанесення травми носу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 за обставин, зазначених вище.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України також передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що згідно виписки №3661 медичної карти стаціонарного хворого КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР, ОСОБА_1 надійшов в стаціонар 20.05.2019 із скаргами на утруднене дихання, деформацію зовнішнього носу, головну біль. Встановлено діагноз: травма носу, закритий перелом кісток носу зі зміщенням кісних обломків. Алкотест 0% від 19.05.2019. Гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з астенічним та лікворно-гипертензійним симптомами.

Також, факт нанесення відповідачем тілесних ушкоджень позивачу підтверджується показами свідків.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1461,61 грн. позивач посилається на понесення витрати під час лікування, що підтверджується наданими квитанціями про придбання медикаментів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1461,61 грн..

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Частиною 3 стаття 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно за ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування заподіяння діями відповідача моральної шкоди в сумі 2000000,00 грн., позивач посилалися на те, що у зв`язку завданою шкодою, було порушено сталий режим його життя і роботи, завдано фізичного болю, моральних переживань.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.

Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Аналізуючи зібрані докази, суд визнає факт заподіяння моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я.

Проте, не зважаючи на наявність в матеріалах справи заяви про визнання позову відповідачем, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000000,00 грн. суд вважає не співрозмірними заподіяній шкоді та завищеними.

Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідним стягнути моральну шкоду в узагальненому вигляді моральних страждань в розмірі 1460,00 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров`ю в розмірі 1461,61 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят одну грн.. 61 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1460,00 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят грн..)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст складено 09.12.2020.

Суддя-