Справа №463/283/19
Провадження №2-п/463/7/20
У Х В А Л А

09 січня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання Козак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стасишина Романа Мироновича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення з кімнати,

в с т а н о в и в :

заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11.09.2019 року, задоволено позов ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 786,40 гривень судового збору.

Заяву обґрунтовує тим, що йому не було відомо про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до нього, оскільки на момент її розгляду відповідач не проживав за адресою: АДРЕСА_2 , так як доглядав за хворою матір`ю у с.Погорільці Львівської області. У зв`язку із наведеним судові виклики він не отримував та такі повертались без вручення на адресу суду. Про наявність судового рішення, яким його зобов`язано усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом виселення, відповідач дізнався у телефонному режимі від державного виконавця лише 10 грудня 2019 року. Вважає, що при ухваленні рішення, судом не було враховано усіх обставин справи. Зокрема, ОСОБА_1 працював у ВАТ «Львівська автобаза № 1» на посаді водія з 26.08.1987 року по 22.07.2005 року, після чого був переведений у ПП «Сандрик». З 24.10.1991 року і по даний час зареєстроване місце його проживання АДРЕСА_2 . Відповідач попрацював на підприємстві ВАТ «Львівська автобаза № 1» більше 10 років, був поселений у займану кімнату на законних підставах та набув право користування житлом у гуртожитку на постійній основі, а тому у відповідності до вимог ст.ст.125, 132 ЖК УРСР може бути виселений із займаної кімнати лише з наданням іншого рівноцінного житла. Додатково зазначає, що позивач, як і відповідач, набув право користування житлом у гуртожитку, а не в конкретній кімнаті, тому доводи, що відповідачем зайнято саме кімнату ОСОБА_2 є безпідставними. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, спростовуються наведеними запереченнями та доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Крім цього, просить поновити строк на звернення із заявою до суду, оскільки такий пропущений у зв`язку із тим, що у день проголошення рішення таке не було вручено відповідачу. Повний текст рішення ОСОБА_1 не було отримано, оскільки конверт повернувся без вручення. Про наявність судового рішення, відповідач дізнався у телефонному режимі від державного виконавця лише 10 грудня 2019 року. Із матеріалами справи, а відтак із рішенням суду від 11 вересня 2019 року, представник заявника ознайомився 17 грудня 2019 року. Вважає, що дана обставина є поважною для поновлення строку про перегляд заочного рішення у справі № 463/283/19.

Заява поступила до суду 26 грудня 2019 року.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, не з`явився. Крім цього, подав клопотання про розгляд заяви без участі відповідача та його представника. Просить заяву задовольнити та скасувати заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2019 року на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Представник позивача ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду без участі позивача та його представника. Проти поданої заяви заперечують та просять рішення суду залишити в силі, а заяву відповідача без задоволення з підстав наведених у запереченнях, поданих на заяву про перегляд заочного рішення від 11 вересня 2019 року.

Зокрема, у поданих запереченнях представник позивача звертає увагу на те, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Жодних доказів, які б підтверджували його місце проживання за адресою вказаною у заяві про перегляд заочного рішення не подано. Також, відсутні будь-які документи на підтвердження хвороби матері та її догляду відповідачем. Тому останній належним чином був повідомлений про розгляд справи. Водночас, подані відповідачем докази на заперечення позовних вимог підтверджують лише те, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Львівська автобаза № 1», однак докази законності підстав проживання у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ним не подано. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення у вказаній справі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Враховуючи те, що у відповідності до вимог ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд постановив проводити розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд заяви про перегляд заочного рішення у справі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 09.01.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як вбачається, із матеріалів справи відповідач не був на проголошенні резолютивної частини рішення суду від 11 вересня 2019 року, повний текст судового рішення ОСОБА_6 .І. поштивим відправленням не вручено (а.с.129). Крім цього, із матеріалами справи його представником ознайомлено лише 17 грудня 2019 року (а.с.132), а тому, для забезпечення можливості доступу заявника до правосуддя, з врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що слід поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 11.09.2019 року.

Дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення по справі, а також матеріали справи за № 463/283/19, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 11.09.2019 року, задоволено позов ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні кімнатою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 786,40 гривень судового збору.

Відповідно до вимог ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення суду від 11.09.2019 року постановлено у заочній формі, за відсутності відповідача, оскільки позивач та його представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач відзив на позов не подав, а також у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували відсутність відповідача з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи № 463/283/19, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до його паспортних даних (а.с.143), а саме за адресою: АДРЕСА_2 , однак такий поштову кореспонденцію не отримував. Крім цього, судом вживались заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному сайті судової влади (а.с.116).

З врахуванням того, що у справі містяться докази про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, суд приходить до висновку, що відповідач на час розгляду справи належним чином був повідомлений про розгляд справи і суд на законних підставах постановив заочне рішення.

Крім цього, другою умовою для перегляду заочного рішення є те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідач заперечуючи проти позову не долучив до справи жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, а лише подав документи, які підтверджують те, що він працював водієм у ВАТ «Львівська автобаза № 1». Однак, суду не представлено документів на підставі яких ОСОБА_1 займає спірну кімнату у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та у відповідності до вимог ст.124, 125, 132 ЖК УРСР не може бути виселений без надання іншого рівноцінного житлового приміщення.

За таких умов, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, оскільки судом не встановлено підстав, передбачених ст.288 ЦПК України, за наявності яких заочне рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.260, 287-289 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стасишина Романа Мироновича про перегляд заочного рішення від 11 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом виселення з кімнати відмовити.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Р.Р.Грицко