ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2291/18 Номер провадження 22-ц/814/443/20Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

14 січня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кривчун Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі: Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві пади, Полтавської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві пади, Полтавської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - задоволено.

Визнано за фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 право власності на громадський будинок (магазин), що розташований за адресою АДРЕСА_1 , а саме: приміщення №7 А ??? склад - площею 83,4 кв.м.; приміщення №6 А ??? склад - площею 30,2 кв.м.; приміщення №5А??? кабінет - площею 5,4 кв.м.; ганок «а» - площею 4,2 кв.м. Загальна площа 204,3 кв.м. Судовий збір віднесено за рахунок держави.

З даним рішенням суду не погодився Перший заступник прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі: Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та подав на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд невірно застосував норми законодавства, в зв`язку з чим сума судового збору при розгляді вказаної справи стягнута не була.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій заявив одну позовну вимогу майнового характеру. Проте ним, судовий збір не сплачувався, оскільки він на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його оплати.

Зі змісту положень пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК України та статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Так, у спорах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається - вартістю майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову до суду першої інстанції) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810,00 грн).

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу складав 1762 грн., а тому судовий збір повинен був сплачуватися за ставками, які діяли у 2018 році.

Однак, суд першої інстанції відкриваючи провадження у даній справі не звернув уваги на те, що при подачі позовної заяви позивачем не було визначено вартість майна, а також за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 не вирішив питання щодо стягнення з відповідача в повному обсязі судових витрат їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Питання про розподіл судових витрат в разі задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог повинно бути вирішено при ухваленні рішення.

Згідно вимог ч. 1 п.3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та їх розподіл.

Керуючись ч.3 ст. 365 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві пади, Полтавської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - повернути до Ленінського районного суду м. Полтави для ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.О. Кривчун