ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3280/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Литвин Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та матері дитини,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та матері дитини.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 29.09.2015 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від укладеного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старша донька Ліка є дитиною-інвалідом. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, однак сторони тривалий час проживають окремо і діти залишились проживати разом з матір`ю. Відповідач будь-якою матеріальної допомоги дітям не надає. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей: ОСОБА_4 - в розмірі 15 000 грн. щомісяця, ОСОБА_5 - 6 000 грн. щомісяця, починаючи з 24.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання матері дитини - 6 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою-інвалідом 6 років.
Відповідач ОСОБА_6 в судові засідання не з`явився повторно, про розгляд справи був двічі повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.
Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як встановлено в судовому засіданні, 29.09.2015 року сторони зареєстрували між собою шлюб (а.с.11). Від укладеного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12; 14). Старша донька сторін Ліка є дитиною-інвалідом, що підтверджується медичним висновком №61 від 18.04.2017 року (а.с.16). На даний час шлюб між сторонами не розірвано, однак сторони тривалий час проживають окремо і діти залишились проживати разом з матір`ю. Відповідач будь-якою матеріальної допомоги дітям не надає. Вказані обставини не були спростовані у судовому засіданні будь-якими іншими доказами, були підтверджені позивачем та не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.
Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" - установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, тому суд не мав можливості встановити його місце роботи, що не відомо і позивачу.
Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх малолітніх дітей на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його щомісячні доходи, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дітей, старша донька є інвалідом дитинства, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 12 000 грн. щомісяця на користь позивачки на утримання доньки-інваліда і 6 000 грн. щомісяця на утримання сина, починаючи з 24.06.2019 року - дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" для дітей такого віку (дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в задоволенні решти позову необхідно відмовити. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дітей в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України.
У відповідності до ч.1; 4, ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Як передбачає ч.2, ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4 цієї ж статті продовжує: право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
За приписами ч.3, ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає необхідним прийняти до уваги право матері дитини на утримання від батька дитини, яка є інвалідом дитинства, до досягнення дитиною 6 років згідно вказаних норм права, відсутність доходів відповідача, тому присудження розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання матері дитини-інваліда, необхідно у твердій грошовій сумі, посилаючись на положення ст.183 СК України. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 5 000 грн. на її утримання щомісяця, починаючи з 24.06.2019 року - дня подачі позову до 6.06.2021 року - дати досягнення донькою шестирічного віку, в задоволенні решти суми позову слід відмовити.
Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та матері дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1 681 грн. 60 коп. судового збору (840,80 грн. х 2), від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.
Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18; 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.75; 84; 141; 180-182; 183-184; 191 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства" ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік", підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 12 000 грн. щомісяця, сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 нарадження в розмірі 6 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 24.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, в задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 24.06.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шести років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 681 грн. 60 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :