Справа № 202/7653/19
Провадження № 2-з/202/8/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 січня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відновити постачання природного газу та заборони вчиняти певні дії по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди.

13 січня 2020 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду даної цивільної справи відновити постачання природного газу до належного ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду даної цивільної справи вчиняти будь які дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу.

Підставою забезпечення позову представником позивача зазначено те, що відповідач грубо порушує вимоги Кодексу газорозподільних систем в частині того, що в зв`язку з оскарженням до суду рішення комісії оператора ГРМ, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою, а відтак відсутні й підстави для припинення газопостачання належного ОСОБА_1 будинку. АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз», незважаючи на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2019 року, про заборону відключення газопостачання до належного ОСОБА_1 житлового будинку, здійснив 23.12.2019 року відключення будинку позивача від газопостачання.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України). Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову - відсутні.

17 грудня 2019 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду цивільної справи будь - які дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу до належного ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року заборонено Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду цивільної справи будь які дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу до належного ОСОБА_1 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2019 року вже вирішено питання щодо заборони Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» вчиняти дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу. Ухвала набрала законної сили 08.01.2020 року та підлягає виконанню.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині заборони Акціонерному товариству «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» на час розгляду даної цивільної справи вчиняти будь які дії направлені на припинення чи обмеження постачання природного газу.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору у цій справі є визнання дії відповідача протиправними та скасування рішення комісії відповідача про задоволення акту про порушення та про донарахування об`єму природного газу, відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди.

При вирішенні питання про забезпечення позову в частині зобов`язання відновлення газопостачання за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судом не встановлено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відновити постачання природного газу та заборони вчиняти певні дії по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда