Номер провадження: 22-ц/813/72/20
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

розглянувши заяву про відмову від позову в справі №521/17605/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення постійного місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 7 червня 2017 року у складі судді Михайлюка О.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 жовтня 2016 року до суду з вищевказаним позовом, вказав, що проживав з відповідачем ОСОБА_2 сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по січень 2015 року, з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_3 стали проживати за місцем його реєстрації в належній на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . Після припинення сімейних відносин відповідач пішла з квартири, в подальшому створила сім`ю з іншим чоловіком, дитина залишилася проживати в квартирі з ним. Посилаючись на те, що не вирішено офіційно місце проживання дитини у її ж інтересах, позивач ОСОБА_1 просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним батьком ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання батька (т. 1 а.с.2-6).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, звернувшись 10 січня 2017 року до суду із зустрічним позовом, просила визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 з нею матір`ю (т.1 а.с.48-49, 50-51, 90-93, 95).

Позивач ОСОБА_1 вимоги зустрічного позову не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 7 червня 2017 року в задоволені первісного та зустрічного позову відмовлено (а.с.139-140).

Висновок суду мотивовано тим, що сторонами не надано суду реальних доказів на підтвердження наявності виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини спільно з будь-ким з батьків.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 7 червня 2017 року в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову та визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_5 ; в іншій частині рішення суду залишено без змін (т.2 а.с.107-112).

Постановою Верховного Суду від 3 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.144-148).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

При поверненні справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 від апеляційної скарги не відмовилась, в апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог зустрічного позову скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю (т.1 а.с.142-143).

При поверненні справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 від апеляційної скарги не відмовився, в апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про визначення місця проживання дитини з батьком (т.1 а.с.146-151).

23 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про відмову від позову та закриття з цих підстав провадження у справі, обґрунтувавши тим, що місце проживання дитини за домовленістю з матір`ю дитини наразі вирішене, між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьками дитини укладено Договір між батьками щодо їх участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання, який посвідчено 8 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською В.О., зареєстровано в реєстрі за №566 (т.2 а.с.210, 211-212).

Заява про відмову від позову підлягає прийняттю, провадження у справі закриттю з одночасним визнання нечинним рішення суду першої інстанції в частині вимог первісного позову з огляду на наступне.

Відповідно до визначених статтею 49 ЦПК України процесуальних прав та обов`язків сторін позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві.

Відповідно до положень статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу; якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

ОСОБА_1 , 1974 року народження, та ОСОБА_2 , 1984 року народження, є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої в м. Санкт-Петербург Російської Федерації (т.1 а.с.21).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини дочки ОСОБА_3 20 жовтня 2016 року.

Справа розглядалася судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір між батьками щодо участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською В.О. 8 жовтня 2018 року, зареєстровано в реєстрі за №566. За умовами Договору з урахуванням думки та бажання дитини, яка досягла 10-річного віку, стосовно її місця проживання та утримання визначено місце проживання дочки сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_2 . Батьки дитини домовились, що у разі зміни місця проживання дитини батько зобов`язується попереджувати матір письмово із зазначенням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Станом на час укладення договору дитина навчалася у середній школі І-Ш ступеню №18 м. Одеси; у разі зміни місця проживання дитини батько зобов`язується попереджувати матір письмово із зазначенням точного місця навчання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця навчання. У майбутньому батьки зобов`язалися спільними зусиллями сприяти отриманню дитиною вищої освіти за вибраним нею фахом. Мати має право за попереднім інформуванням батька та урахуванням стану здоров`я дитини зустрічатися з нею на території України (в місті проживання батька) та без перешкод спілкуватися з дитиною не рідше трьох разів на тиждень, у тому числі з правом раз на тиждень за згодою дитини залишати її у себе ночувати, узгодивши з батьком час повернення дитини за визначеним цим договором місцем постійного проживання дитини. У період шкільних канікул кожен із батьків має право проводити більше часу разом з дитиною та відпочивати разом з нею на території України (т.2 а.с.211-212).

Вказаний Договір між батьками щодо участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період касаційного перегляду справи.

Після скасування судового рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку з передачею справи на новий апеляційний розгляд позивач ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про відмову від поданого ним позову, до заяви додав вищевказаний Договір між батьками щодо участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання, відмову від позову обґрунтував тим, що наразі питання місця проживання дочки ОСОБА_3 є врегульованим між ним та ОСОБА_2 .

Підстави для відмови у прийнятті заяви про відмову від позову відсутні. Позивач ОСОБА_1 скористався своїм процесуальним правом на відмову від позову на будь-якій стадії розгляду справи. Після повернення справи з касаційної інстанції до суду апеляційної інстанції на новий розгляд сторони фактично втратили інтерес до справи, рухом справи не цікавились, до суду не з`являлись.

За таких обставин, суд виходить з наявності процесуальних підстав для застосування положень статті 373 ЦПК України в частині вимог первісного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 19 листопада 2020 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; заяв про відкладення розгляду справи не подали; справа в провадженні апеляційного суду після касаційного перегляду знаходиться з квітня 2019 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. З огляду на те, що оголошені в країні карантинні заходи не мають прогнозованості у своєму продовженні надалі, в справі наявні матеріали для прийняття рішення, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.49, 206, 368, 373, 381, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 7 червня 2017 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання місця проживання дитини визнати нечинним, провадження у справі в частині первісного позову закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова