Справа № 487/7437/20
Провадження № 2-о/487/157/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої: судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботар Ярослава Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботар Я.Ю. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється виконавче провадження №62190118 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-2191/08, виданого 29.04.2009 року Приморським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 112448,69 грн. У зв`язку з тим, що боржник рішення суду не виконує, заборгованість не сплачує, на виклики державного виконавця не з`являється, просить суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В судове засідання державний виконавець Чеботар Я.Ю. не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі у зв`язку з великим навантаженням, просив задовольнити подання у повному обсязі.

У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється виконавче провадження № 63190118 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2- 2191/08 виданого 29.04.2009 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 112448,69грн.

Державним виконавцем вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

05.10.2020 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

06.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено на виконання в банківські установи.

09.10.2020 державним виконавцем скеровано електронний запит до Державної прикордонної служби України з метою отримання інформації про перетин державного кордону України боржником ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону України встановлено, відсутні дані.

04.11.2020 державним виконавцем направлено запит до Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби з метою отримання інформації про перетин державного кордону України боржником ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби про перетин державного кордону України встановлено, що боржником ОСОБА_1 здійснено багаторазовий перетин державного кордону у 2019- 2020 роках, що в свою чергу свідчить про ухилення боржника від покладених на нього зобов`язань рішенням суду

04.11.2020 державним виконавцем направлено запит в установи банків з мстою отримання інформації про наявність відкритих рахунків в установах банків на ім`я боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповідей з банківських установ, відкриті рахунки в банківських установах на ім`я боржника ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями встановлено, що інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями до ДІІС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсію та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовим и договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, за боржником нерухоме майно, не зареєстровано.

Згідно відповіді МВС України про зареєстровані за боржником транспортні засоби встановлено, що за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно акта державного виконавця від 22.10.2020 перевірити майновий стан боржника унеможливилось, оскільки при виході державного виконавця за адресою боржника зазначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ) встановлено, що за даною адресою боржник ОСОБА_1 не проживає та не значиться.

Таким чином, рішення суду не виконано, не зважаючи на те, що державним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260,431, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботар Ярослава Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом №2-2191/08 виданим 29.04.2009 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 112448,69грн.

Виконання тимчасового обмеження доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.О. Гаврасієнко