№ провадження 4-с/646/48/2020
Справа № 646/5811/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Демченко С.В.,

секретар судового засідання Хілінський М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на рішення в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Король Наталії, боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків),

У С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. звернувся до суду зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України, яку в подальшому уточнив та просив визнати рішення в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Король. Н. від 04 вересня 2020 року за вих.№23723/52693/16/20/04.4 таким, що винесено з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження», зобов`язати посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за результатами встановлених судом порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі абз.4 ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» надати доручення начальнику Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) щодо проведення, дій передбачених абз.2,3 ч.3 ст. 74 вказаного Закону, з метою забезпечення розподілу стягнутих з боржника грошових коштів та їх перерахування на користь стягувача за виконавчими провадженнями №60194866 та №60194443 відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - задовольнити вимоги стягувача та стягувати виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми.

В обґрунтування скарги зазначив, що у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають на виконані виконавчі провадження №60194866 та №60194443 з примусового виконання виконавчих листів №646/13318/16-ц від 26 травня 2017 року, виданих Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» заборгованості за кредитним договором від 05 лютого 2008 року у розмірі 105 584 гривні та судового збору у розмірі 776 гривень 38 копійок. 27 липня 2020 року ТОВ «АНСУ» звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області зі скаргою на дії (бездіяльність) начальника Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові у зв`язку з тим, що посадові особи цього відділу при розподілі стягнутих з боржника коштів у виконавчих провадженнях №60194866 та №60194443 неправильно застосовують норми Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неотримання коштів стягувачем. Рішенням начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Король Н. від 04 вересня 2020 року, яке заявник отримав 14 вересня 2020 року, повідомлено, що на виконанні в Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження АСВП №62323161, до складу якого також входять виконавчі провадження: №60194866 та №60194443, розподіл коштів за яким здійснюється з урахуванням положень ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у зведеному провадженні також є провадження щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Проте, заявник вважає, що в даному випадку застосуванню підлягає саме п.3 ч.1 ст.45 «Про виконавче провадження», а застосування положень ст. 46 цього Закону є неправомірним.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2020 року скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні.

05 листопада 2020 року представник заінтересованої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Фоміна В.І., яка діє в порядку самопредставництва, подала через канцелярію суду відзив, в якому просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що скаржником неправильно тлумачаться положення ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при зведеному виконавчому провадженні у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог усіх стягувачів розподіл коштів здійснюється саме з урахуванням положень ст.46 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з тим, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягуються до Державного бюджету України та задовольняються в четверту чергу відповідно до ст.46 вказаного Закону, тому задоволення вимог стягувача задовольняються у наступну чергу.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 05 листопада 2020 року за клопотанням заявника залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) та витребувано для огляду матеріали зведеного виконавчого провадження АСВП № 62323161 .

Представник заявника - директор ТОВ «АНСУ» Кононов І.К. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій скаргу підтримав та просив провести судовий розгляд без його участі.

Представник заінтересованої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Фоміна В.І. у судове засідання не з`явилась, у своєму відзиві просила розглянути скаргу без її участі.

Представник заінтересованої особи Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) Шаповалова В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали зведеного виконавчого провадження АСВП № 62323161, дійшов до таких висновків.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, суд встановив, що на виконанні у Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа №646/13318/16, виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» суми боргу 105 584,00 гривень.

Постановами державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 травня 2019 року у вказаному виконавчому провадженні ухвалено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 10 558 грвиень 40 копійок та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 250 гривень.

Постановою державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 55052251, відкритому на підставі виконавчого листа № 646/13318/16, виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» суми боргу 105 584,00 гривень, ухвалено за заявою стягувача повернути виконавчий документ та авансовий внесок.

Після чого, постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкові ГТУЮ у Харківській області від 15 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № 6019486 року на підставі виконавчого листа №646/13318/16, виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» суми боргу 105 584,00 гривень.

Після чого, постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкові ГТУЮ у Харківській області від 15 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження № 6019443 року на підставі виконавчого листа №646/13318/16, виданого Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» судового збору у розмірі 776 гривень 38 копійок.

Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 5943495 на підставі постанови Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 травня 2019 року ухвалено стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 250 гривень.

Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22 вересня 2020 року року виконавче провадження № 5943495 на підставі постанови Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 травня 2019 року про стягнення з боржника на користь держави витрат виконавчого провадження у розмірі 250 гривень ухвалено закінчити у зв`язку зі сплатою вказаних витрат.

Отже, наразі на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 62323161, яке складається з проваджень, відкритих на виконання виконавчих листів № 646/13318/16, виданих Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» суми боргу 105 584,00 гривень, судових витрат у розмірі 776 гривень 30 копійок та відповідно виконавчого збору у розмірі 10 558 гривні 40 копійок

27 липня 2020 року ТОВ «АНСУ» звернулося до начальника УЗПВР у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зі скаргою на дії (бездіяльність) начальника Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з тих підстав, що при розподілі стягнутих з боржника ОСОБА_1 коштів державним виконавцем були порушені положення ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій він просив, зокрема, розглянути питання компенсації не перерахованих на рахунок стягувача коштів.

04 вересня 2020 року в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) заявнику була надана відповідь про те, що на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження АСВП №62323161, яке складається з виконавчих проваджень № 59434910 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10 558 гривень 40 копійок, № 59434959 щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 250 гривень, № 60194866 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ`АНСУ» заборгованості у розмірі 105 584 гривні 40 копійок, № 60194443 щодо стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 776 гривень 38 копійок. Станом на 21 серпня 2020 року з боржника стягнуто грошові кошти у розмірі 3469 гривень 84 копійки. Посилаючись на положення ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з недостатністю стягнутої з боржника суми для задоволення вимог усіх стягувачів, начальник Управління вказує, що оскільки виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягуються до Державного бюджету України, вимоги за постановами про їх стягнення, виведеними в окремі виконавчі провадження, задовольняються в четверту чергу, в той час як вимоги ТОВ «АНСУ» належать до п`ятої черги, а тому можуть бути задоволені після задоволення в повному обсязі вимог попередньої черги.

Положеннями ст. 447 ЦПК України передбачено право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Приписами пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що у разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Положеннями статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок розподілу стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), який здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Крім того, у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», законодавцем у статті ст. 46 цього Закону передбачений розподіл коштів виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що черговість задоволення вимог стягувачів, закріплена у статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», визначає порядок дій виконавця, у зведеному провадженні якого знаходиться декілька виконавчих документів щодо одного боржника. У такому разі зведене провадження фактично має на меті уникнення зловживань з боку виконавця, який без визначення такої черговості міг би на власний розсуд направляти отримані кошти певним кредиторам. Це створювало б ризик вчинення виконавцем корупційних порушень. Водночас така черговість не може поширюватися на всю систему примусового виконання рішень, оскільки Закон № 1404-VIII прямо цього не передбачає.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Положеннями ч.2 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Судом встановлено, що на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває зведене виконавче провадження АСВП №62323161, яке складається з виконавчих проваджень № 59434910 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10 558 гривень 40 копійок, № 59434959 щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження у розмірі 250 гривень, № 60194866 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ`АНСУ» заборгованості у розмірі 105 584 гривні, № 60194443 щодо стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 776 гривень 38 копійок. Тобто вказане виконавче провадження є дійсно зведеним, але суми коштів, які стягуються у вказаному провадженні, стосуються виконавчого листа, де є лише один стягувач - ТОВ «АНСУ», тобто виконавче провадження проводиться в рамках однієї справи №646/13318/16-ц, а виконавчий збір є обов`язковою сумою, що стягується за примусове виконання органами державної виконавчої служби рішення у цій же справі.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку державний виконавець при розподілі стягнутих з боржника коштів навіть у разі їх недостатності для задоволення вимог стягувача, повинен був керуватись саме п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» та розподілити стягнуту суми коштів на користь стягувача, стягнувши при цьому пропорційно виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми.

При цьому, з матеріалів справи та зведеного виконавчого провадження вбачається, що при розподілі коштів у вказаному провадженні виконавцем помилково було застосовано положення ст.46 ЗУ «Про виконавче провадження» та зараховано всі стянуті з боржника грошові кошти у розмірі 3469 грн. 84 коп. на погашення виконавчого збору, чим було порушено право стягувача на отримання частини стягнутих коштів.

Аналізуючи рішення в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з розгляду скарги ТОВ «АНСУ» на дії начальника Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП №62323161, суд вважає, що воно прийнято на підставі неправильного та необґрунтованого застосування положень ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», тому визнає його неправомірним.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків), у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження АСВП №62323161, провести виконавчі дії щодо розподілу стягнутих з боржника коштів відповідно до положень п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд відмовляє в задоволенні скарги в частині зобов`язання відповідно до абз.2,3 ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» саме керівника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати доручення начальнику Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) щодо зобов`язання державного виконавця виконати певні дії, оскільки постановлення такого рішення за результатом розгляду скарги не стосується судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 260, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на рішення в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Король Наталії задовольнити частково.

Визнати рішення в.о. начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Король Наталії від 04 вересня 2020 року неправомірним.

Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків), у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження АСВП №62323161, провести виконавчі дії щодо розподілу стягнутих з боржника коштів відповідно до положень п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Червонозаводський районний суд м.Харкова або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08 грудня 2020 року.

Суддя С.В. Демченко