Справа №: 398/2433/20
провадження №: 2/398/1375/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - Крімченко С.А

при секретарі - Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

Встановив:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , а також рухомого майна в порядку спадкування після смерті батька позивача - ОСОБА_5 . Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 2018 року, позивачка ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 . Власником інших 3/4 часток зазначеного домоволодіння є ОСОБА_2 , який доводиться позивачці племінником. Право власності на вказане спадкове майно набуте спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , яка доводилася позивачці матір`ю, а відповідачеві - бабою. Сама ж ОСОБА_6 набула право власності на зазначене майно в порядку спадкування після смерті чоловіка (батька позивачки та діда відповідача) ОСОБА_5 (свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 09 квітня 2008 року). Представник позивача також зазначає, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України наділяє її правом на отримання 1/2 частини майна, на яке вона мала право претендувати після смерті батька.

Ухвалою від 09.09.2020 р. прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження у справі.

08.10.2020 р. від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позов та заява про застосування строків позовної давності. В відзиві зазначено, що вимоги відповідач не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Мотивує тим, що після смерті ОСОБА_5 (батька позивача та діда відповідача) власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стала дружина останнього - ОСОБА_6 (бабуся відповідача та мати позивача), що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину законом від 09 квітня 2008 р., посвідченим Яковенко В.М., державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, спадкова справа № 273, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-620. Право власності на будинок після смерті ОСОБА_6 набуто спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_6 заповіла весь будинок ОСОБА_2 , проте нотаріусом видано 2 свідоцтва про право власності за заповітом, так як на підставі ст. 1241 ЦК України ОСОБА_1 має право на обов`язкову частку в спадщині. Тому сторони є співвласниками даного будинку, а саме власником 3/4 часток даного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 є власником 1/4 частини вищевказаного будинку .

Після смерті батька позивачки, ОСОБА_5 , спадкоємцем є його дружина ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

У ч. 1 ст. 1241 ЦК України вказано, що, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Тобто, ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлює обов`язкову частку у спадщиніпереліченим особам лише за наявності заповіту. При спадкуванні за законом дані особи немають права на обов`язкову частку у спадщині.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року за №7, роз`яснив, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_1 не проживала разом із спадкодавцем на момент смерті та заяву про прийняття спадщини не подавала, а отже не вважається такою, що має право на спадщину у порядку спадкування за законом. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте позивачка вернулась до суду лише 29.07.2020 року. З урахуванням викладеного просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою від 15 жовтня 2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просить його задоволити. Зазначила, що спірний будинок належав її батькові. Вона не оформляла спадщину після смерті батька. На даний час їй належить 1/4 частки спірного будинку. Відповідач забрав собі будинок, так як мати склала заповіт на нього. Вона знає, що її мати не любила. Однак вона вважає, що має право на 1/2 частину будинку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить його задоволити з підстав, зазначених в позові.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали з підстав, зазначених в відзиві на позовну заяву. Відповідач пояснив, що він доглядав за спадкодавцем, яка являлася його бабусею, займався її лікуванням та похованням. У бабусі була зламана шийка стегна. За життя бабусі позивачка не пред`являла ніяких претензій до спадкового майна, зазначаючи, що їй нічого не потрібно. Однак після відкриття спадщини пропонувала йому провести газ до її будинку, щоб вона відмовилася від спадщини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та їхніх представників суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно ВДРАЦС по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 25.02.2016 р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком являвся ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_8 01.10.1986 р. уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, інвалідність з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 .Термін дії - довічно. Видане Пенсійним фондом України 04.05.2018 р.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно копії спадкової справи №273 до майна померлого ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 до Першої Олександрійської державної нотаріальної контори звернулася 09.04.2008 р. дружина померлого - ОСОБА_6 . Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Заповіти щодо спадкового майна відсутні.

09.04.2008 р. державний нотаріус Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Яковенко В.М. видала свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_6 , за яким посвідчено, що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_6 . Спадкове майно, на яке видано Свідоцтво складається з права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (зареєстровано в реєстрі № 1- 620).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно Спадкової справи № 37-2017 до майна померлої ОСОБА_6 , заведеної приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменко В.Ю., з заявами про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 . В своїй заяві ОСОБА_2 зазначив про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменком В.Ю. 04.04.2017 р.

Згідно копії заповіту від 04.04.2017 р. ОСОБА_6 у присутності свідків, обраних нею особисто: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй будинок АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт посвідчено 04.04.2017 р. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменком В.Ю.

25.05.2018 р. до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменка В.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся ОСОБА_2

31.05.2018 р. приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменко В.Ю. звернувся з запитом до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 про направлення копії заповіту, який склала ОСОБА_6 та який посвідчений Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1 від 16.02.2013 р.

Згідно копії заповіту, посвідченого 16.02.2013 р. Москаленко Я.М., державним нотаріусом Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що будинок АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, вона заповіла в таких частках: 1/2 - ОСОБА_1 , 1/4 - ОСОБА_2 , 1/4 - ОСОБА_12

25.05.2018 р. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменко В.Ю. було видане ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.2018 р. на 3/4 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємцю майна після смерті ОСОБА_6 .

26.06.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса . Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменка В.Ю з заявою про те, що так як вона є непрацездатною, то вона бажає отримати свідоцтво про право на спадщину на обов`язкову частку після смерті матері ОСОБА_6

26.06.2018 р. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменко В.Ю. було видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємцю майна після смерті ОСОБА_6 , що має право на обов`язкову частку в спадщині.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги ( ст.1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту і фактично є гарантією на спадок на підставі закону окремих спадкоємців першої черги померлої особи. Незалежно від змісту заповіту спадкоємець не може бути у будь-якому випадку позбавлений судом права на обов`язкову у спадщині. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Частиною 1 статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину

частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Цивільним кодексом України визначено обмеження волі заповідача щодо права Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 в аспекті конституційного звернення щодо положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині дійшов висновку, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах щодо спадкування» за згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини.

Верховний Суд зауважив, що при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом (постанова від 25.11.2020 у справі № 292/389/17).

Так, позивачка ОСОБА_1 відноситься до осіб, які в силу вимог частини першої статті 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині, так як на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 вона була повнолітньою непрацездатною донькою спадкодавця, своєчасно звернулася до нотаріальної контори.

При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_6 нотаріусом було враховано, що на час відкриття спадщини спадкоємцями були позивачка та відповідач, як син померлого рідного брата позивачки, який спадкував би частку спадщини за правом представлення, що б належала його померлому батьку, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті матері. Таким чином, розмір обов`язкової частки у спадщині позивачки становить 1/4 частини її частки, а саме 1/2 частини від тієї частки (від 1/2 частки), яку вона б мала успадкувати за законом за відсутності заповіту.

Відповідно, за заявою позивачки, 26.06.2018 р. приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменко В.Ю. було видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як спадкоємцю майна після смерті ОСОБА_6 .

Позивачка вважає, що вона має право на 1/2 частину майна після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 являлися його дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_13 , який є батьком відповідача, та донька ОСОБА_1 , позивачка по справі. Згідно копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася лише його дружина ОСОБА_6 і відповідно прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Встановлено також, що інші спадкоємці зі спадкодавцем разом не проживали і не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, та, відповідно, не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 . Останній заповіт не складав і, відповідно, спадкування відбулося за законом. Таким чином, після смерті батька ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_1 не мала право на обов`язкову частку в спадщині, так як спадкування відбулося за законом, а не за заповітом.

Крім того, позивачем пропущений і строк позовної давності, про що подана відповідна заява відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 354, 355 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.12.2020 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_2 ),

представник позивача: ОСОБА_3 ( адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ),

відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрований: АДРЕСА_4 ),

представник відповідача: ОСОБА_4 , (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).

Суддя С.А. Крімченко