Березівський районний суд Одеської області
16.01.2020
Справа № 494/27/20
Провадження № 2-н/494/6/20
УХВАЛА
16.01.2020 р. м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
ВСТАНОВИВ:
10 січня 2020 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей.
Розглянувши надані матеріали, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.
Згідно п.п.4,5 ч.1 ст.161 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено: «судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявницею заявлено вимогу про стягнення аліментів на кожну дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка не відповідає вимогам вищевикладених п.п.4,5 ст.1 ст.161 ЦПК України, оскільки заявник не конкретизувала вимогу щодо стягнення у твердій грошовій сумі.
Так, відповідно до п. 4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Заявницею не додано до заяви про видачу судового наказу доказів, що боржник ухиляється від утримання дітей.
Водночас, заявник посилається у заяві про видачу судового наказу на положення ст. 175 ЦПК України, яка регулює вже розгляд справи у позовному провадженні. Проте зміст та форма заяви про видачу судового наказу регулює ст.163 ЦПК України.
Більш того, заявник зазначає про те, що боржник працює неофіційно у м. Одесі, та інших утриманців у нього не має та місце проживання ОСОБА_2 заявник зазначає: АДРЕСА_1 , що фактично унеможливлює долати боржнику значну відстань до місяця роботи та свого проживання. Доказів відсутності утриманців не надано.
Крім того, до заяви не надано та не повідомлено про паспортні дані або ідентифікаційний номер боржника, що в подальшому унеможливить виконання судового наказу.
Згідно п.1 та п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу та заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.
Керуючись ст.ст.161, 163, 165, 167ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітних дітей.
Відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених п.3-6 ч.1ст.165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя І.А. Римар