Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1014/20

Провадження № 2/943/1368/2020

08 грудня 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боложинівської сільської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем по закону до даного спадкового майна, не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки батько за життя не виготовив правовстановлюючі документи на будинок. Тому просить суд визнати за ним право власності на означене спадкове майно.

Позивач, за викликом суду не з`явивсяч, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгочяду справи, причинеи неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Боложинівської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, відзив на позов, останній визнають, не заперечують проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , повторно виданим 25.02.2020 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 26 від 14.11.1997 року. (а.с.14)

Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який згідно технічного паспорту, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 20.05.2020 року, на замовлення позивача, відповідає технічним нормам забудови, придатний для проживання. (7-10)

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивач є сином померлого, що підтверджується відповідним свідоцтвос (а.с. 13) та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців до даного майна судом не встановлено.

Днем відкриття означеної вище спадщини є день смерті спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном після смерті спадкодавця.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд -

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , що проживає в с. Топорів Буського району Львівської області право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда