ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9600/20 Справа № 191/4203/19 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро, третя особа: товариство з обмежено відповідальністю Юмін про захист прав споживача, визнання договору припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Банк Кредит Дніпро, третя особа: ТОВ Юмін про захист прав споживача, визнання договору припиненим. Просив визнати припиненим Договір поруки № 190810-П/2 від 19.08.2010 року, з врахуванням всіх змін та доповнень до нього та всіх його невід`ємних частин, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 з 20.12.2015 року; судові витрати покласти на Відповідача (а.с.1-3).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано припиненим Договір поруки № 190810-П/2 від 19.08.2010 року з врахуванням всіх змін та доповнень до нього та всіх його невід`ємних частин, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 з 20.12.2015 року. Стягнуто з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. (а.с.196-198).

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з апеляційною скаргою, просило рішення суду скасувати, в задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.201-204).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 19.08.2010 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (в подальшому «Банк») та ТОВ «Юмін» (в подальшому «Позичальник») укладено кредитний договір № 190810-КЛТМ, згідно з п.1.1 якого цим Договором встановлюються: мета, порядок та умови видачі (надання) Банком в майбутньому кредитів (траншів) Позичальнику в національній валюті України та/або в іноземній валюті долари США в межах загальної суми 16400000 грн. на основі Договорів про надання кредиту (траншу) до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Заборгованість за кредитами, наданими за цим Договором, має бути погашена в строки, вказані у відповідних договорах про надання кредиту (траншу). Але не пізніше 18.02.2011 року.

17.08.2012 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Юмін» укладений протокол узгодження розбіжностей до кредитного договору № 190810-КЛТМ від 19.08.2010 року. Також зазначено, що сторони дійшли згоди прийняти узгоджену редакцію. Умови кредитного договору № 190810-КЛТМ від 19.08.2010 року не змінені даним Протоколом узгодження розбіжностей, залишаються чинними і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Кредитний договір № 190810-КЛТМ від 19.08.2010 року діє зі змінами, внесеними цим Протоколом узгодження розбіжностей.

05.04.2012 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (в подальшому «Банк») та ТОВ «Юмін» (в подальшому «Позичальник») укладено кредитний договір № 050412-КЛН, згідно з п.1.1 якого Банк на умовах цього Договору відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 273000 доларів США. А Позичальник зобов`язується повернути кредити згідно з графіком зниження ліміту кредитування, зазначеного в додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною, але в будь-якому разі не пізніше 04.04.2015 року та сплатити проценти за користування кредитами на умовах, передбачених цим Договором.

19.08.2010 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» («Кредитор»), ОСОБА_1 та ТОВ «Юмін» («Боржник») укладено Договір поруки № 190810-П/2, п.1.1. якого передбачено, що предметом цього договору є зобов`язання Поручителя перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Боржником, зобов`язань перед Кредитором за кредитним договором № 190810-КЛТМ від 19.08.2010 року, а саме: по поверненню кредитів в межах загального ліміту кредитування в сумі еквівалентній 16400000,00 грн. зі строком дії кредитного договору до 18.02.2011 року.

Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що підставою для договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, що встановлена кредитним договором.

Поручитель відповідає солідарно і в повному обсязі за зобов`язаннями Боржника перед Кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобов`язань. Поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і Боржник ( п.1.3 Договору поруки).

Пунктом 6.2 Договору поруки передбачено, що порука припиняться, якщо кредитор протягом трьох років з моменту настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором, не висуне вимоги до Поручителя.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні ст. 251 ЦК України. Тому у цьому випадку має застосовуватися припис ч. 4 ст. 559 цього кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. З врахуванням ст.559 ЦК України протягом шести місяців з моменту настання строку виконання зобов`язання кредитор позов не пред`явив, а тому порука вважається припиненою з 20.12.2015 року.

Проте, погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може з огляду на наступне.

Статтю 526 ЦК України передбачено, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, які полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг обов`язків боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на зазначені нормативні положення, порука є строковим зобов`язанням і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1, 2 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 і ч. 2 ст. 252 ЦК України). Умова договору поруки про його дію до припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 і ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягає застосуванню ч. 4 ст. 559 ЦК України. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (постанова Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16).

У справі, що переглядається, встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 050412-КЛН від 05.04.2012 року, з урахуванням внесених до нього змін, загальний розмір якої станом на 14 липня 2015 року складає 314287,97 долари США (еквівалентно за курсом НБУ на 14.07.2015 року 7739398,85 грн.) та 836455,50 грн., з яких 291068,63 долари США ( еквівалентно 6392959,50 грн.) тіло кредиту; 23219,34 долари США (еквівалентно 509983,85 грн.) проценти за користування кредитом; 140505,26 грн. комісія за управління кредитом; 632713,92 грн. пеня за прострочення повернення тіла кредиту; 63236,32 грн. пеня за прострочення слати процентів за користування кредитом. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено. Рішення набрало законної сили 12.11.2016 року (а.с.171-173).

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до п 1.3 договору №311013 про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19 серпня 2010 року сторонами, тобто ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , обумовлено строк договору поруки 10 років з дня укладення; у пункті 6.2 зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в п. 1.3 цього договору (а.с.196-170).

Отже сторонами погоджено строк дії поруки ОСОБА_1 , тривалістю 10 років з часу укладення договору №311013 від 31.10.2013 року про зміну договору поруки №190810-П/2 від 19 серпня 2010 року, тобто до 31.10.2023 року.

Оскільки строк дії кредитного договору встановлений до 2023 року, то вимоги позивача про визнання поруки такою, що припинилася, не підлягають задоволенню.

Питання наявності у кредитора права на солідарне стягнення з поручителя прострочених позичальником платежів за кредитним договором з огляду на строк виникнення прострочення та заявлення до поручителя відповідної вимоги з погашення такої заборгованості має вирішуватися у межах спору про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На зазначене уваги, суд першої інстанції не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про визнання договору поруки припиненим з 20.12.2015 року у зв`язку зі спливом шестимісячного строку, який передбачений ст. 559 ЦК України, оскільки договором поруки встановлено інший строк дії поруки, про що зазначено вище.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2020 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро, третя особа: товариство з обмежено відповідальністю Юмін про захист прав споживача, визнання договору припиненим відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро витрати зі сплати судового збору у розмірі 1152,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: