Постанова

Іменем України

11 січня 2020 року

м. Київ

справа № 645/4920/16-ц

провадження № 61-3158св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: Національна академія аграрних наук України, Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_5 , на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року, у складі судді Бабкової Т. В., та постанову Харківського апеляційного суду

від 27 листопада 2018 року, у складі колегії суддів: Кіся П. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Національної академії аграрних наук України (далі - НААН України), Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України (далі - Інститут тваринництва НААН України) про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування рішення зборів колективу наукових працівників, скасування наказу про призначення на посаду, визнання недійсним трудового контракту, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що процедура вибору директора Інститутутваринництва НААН України була проведена з грубим порушенням вимог трудового законодавства, Порядку проведення виборів керівника державної наукової установи НААН України, затвердженого постановою Президії Національної академії аграрних наукУкраїни від 25 травня 2016 року (протокол № 8), що призвело до порушення прав позивача ОСОБА_1

НААН України було порушено процедуру висування кандидатури на посаду керівника інституту, оскільки допущений до участі у виборах директора кандидат ОСОБА_4 не відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада

2015 року № 848-VIII, у зв`язку з тим, що працював на посаді директора цієї ж установи двічі у період з 2003-2010 роки та з 2015 по 2016 рік.

Крім того, було порушено процедуру обрання директора на зборах колективу наукових працівників, оскільки до участі у зборах колективу державної установи, які відбулися 06 вересня 2016 року, та до голосування за кандидатуру директора були допущені особи, які не є науковими працівниками, та не мають права голосу на таких зборах, що суперечить приписам Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та Порядку проведення виборів керівника державної наукової установи НААН України.

Під час проведення виборів керівника Інституту тваринництва НААН Українибуло порушено принцип таємності голосування, що виключає можливість вільного волевиявлення під час проведення голосування. Місце для голосування було обладнано таким чином, що допускало здійснення відео фіксації процесу голосування.

Позивачі вважали, що надання переваг одному із кандидатів, застосування адміністративного тиску на учасників зборів наукових працівників, порушення порядку висування та обрання керівника є грубим порушенням прав позивача ОСОБА_1 , а також інших позивачів як осіб, які голосували за кандидата ОСОБА_1 .

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням збільшення позовних вимог, позивачі просили:

- визнати протиправними дії НААН України щодо внесення кандидатури ОСОБА_4 на розгляд зборів колективу наукових працівників, як кандидата на посаду директора Інституту тваринництва НААН України, які відбулися 06 вересня 2016 року;

- визнати незаконними та скасувати рішення зборів колективу наукових працівників Інституту тваринництва НААН України у формі протоколу від 06 вересня 2016 року;

- скасувати наказ НААН України про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Інституту тваринництва НААН України;

- визнати недійсним контракт № б/н від 08 вересня 2016 року, укладений між НААН України та ОСОБА_4 ;

- зобов`язати НААН України оголосити новий конкурс на заміщення вакантної посади директора Інституту тваринництва НААН України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня

2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю доводів позивачів щодо порушення порядку висування кандидатури ОСОБА_4 та процедури проведення виборів керівника Інституту тваринництва НААН України, які відбулися відповідно до положень Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», Порядку проведення виборів керівника державної наукової установи НААН України та статутів Інституту тваринництва НААН України та НААН України.

Посилаючись на принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи позивачів про те, що відповідно до положень статті 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» одна і та сама особа не може бути керівником відповідної державної установи більше як два строки, оскільки кандидат на посаду керівника наукової установи

ОСОБА_4 працював на посаді директора Інституту тваринництва НААН України до набрання чинності зазначеним законом, а тому вказана норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції вважав, що доводи позивачів про порушення принципу таємності голосування не ґрунтуються на нормах законодавства, оскільки процедура проведення таємного голосування на виборах директора Інституту законом не регламентована, а порушення вказаного принципу стороною позивача не доведено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_6 , залишено без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду

м. Харкова від 05 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, надавши вмотивовану оцінку обставинам справи та доказам, поданим сторонами, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, у порушення пункту 20 частини першої статті 1 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» зробив помилковий висновок про відповідність працівників, що брали участь у голосуванні на виборах директора Інституту тваринництва НААН України, вимогам вказаної статті, оскільки посади, які вони обіймали, не відносяться до посад наукових працівників.

Судами першої та апеляційної інстанцій помилково застосовано принцип незворотності дії закону у часі, передбачений статтею 5 ЦК України, та не взято до уваги застереження щодо неможливості особи бути керівником відповідної державної наукової установи більше як два строки згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність».

Крім того, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, посилаючись на висновок № 90/2002 Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002 року при вирішенні питання щодо дотримання принципу таємності в процедурі голосування, порушив вимоги статей 3, 10 ЦПК України щодо верховенства права, оскільки зазначений висновок носить рекомендаційний характер та не є джерелом права в Україні. Заявники вважають, що принцип таємності голосування на виборах керівника Інституту тваринництва НААН України було знівельовано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що Інститут тваринництва НААН України є державною бюджетною установою, юридичною особою, що перебуває у віданні НААН України та діє на підставі Статуту, який затверджено Президентом НААН України в 2016 році в новій редакції.

НААН України - це самоврядна наукова організація, заснована на державній власності, є державною організацією, створеною як неприбуткова бюджетна установа, є юридичною особою та діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами НААН України від 07 квітня 2016 року та зареєстрованого згідно з наказом Міністерства юстиції України

від 27 липня 2016 року № 2332/5.

Відповідно до інформації з офіційного сайту НААН України та Інституту тваринництва НААН України 24 березня 2016 року було оголошено конкурс на зайняття посади директора наукової установи - Інституту тваринництва, в якому зазначені вимоги до кандидатів, список необхідних документів, які необхідно подати кандидатам, які виявили бажання взяти участь у конкурсі. Строк подання заяв було встановлено у два місяці з дня опублікування оголошення.

06 вересня 2016 року в Інституті тваринництва НААН України були проведені загальні збори наукових працівників, на яких розглянуто питання про вибори директора Інституту тваринництва НААН України, результати яких оформлено протоколом № 2 від 06 вересня 2016 року.

Згідно з наказом НААН України від 08 вересня 2016 року № 144-к

ОСОБА_4 призначено на посаду директора Інституту тваринництва НААН України на підставі протоколу № 2 засідання загальних зборів наукових працівників Інституту тваринництва НААН України від 06 вересня 2016 року.

08 вересня 2016 року між НААН України та ОСОБА_4 укладено контракт, відповідно до якого ОСОБА_4 призначено на посаду директора Інституту тваринництва НААН України на термін з 09 вересня 2016 року до 08 вересня 2021 року.

До цього ОСОБА_4 працював посаді директора Інституту тваринництва в 2003 році, в період з 15 вересня 2006 року по 14 вересня 2011 року, у 2015 році його було призначено на посаду директора та укладено з ним контракт терміном на 1 рік, що підтверджено відповідними наказами НААН України.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу.

Пунктом 2.3 Статуту передбачено, що Інститут тваринництва НААН України у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», Цивільним, Господарським та Податковим кодексами України, іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Статутом НААН України та цим Статутом.

Відповідно до пункту 6.2 статті 6 Статуту НААН України академія призначає на посаду та звільняє з посади директора наукової установи та його заступників із наукової роботи у порядку, передбаченому Статутом академії.

Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність»

від 26 листопада 2015 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку у сфері наукової і науково-технічної діяльності, створення умов для провадження наукової і науково-технічної діяльності, задоволення потреб суспільства і держави у технологічному розвитку шляхом взаємодії освіти, науки, бізнесу та влади.

Згідно з частиною одинадцятою статті 7 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» управління науковою установою здійснює її керівник або інший орган, визначений статутом чи іншим установчим документом.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що керівник державної наукової установи обирається шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи на строк до п`яти років у межах строку, визначеного статутом (положенням) державної наукової установи, з правом бути переобраним і призначається на посаду власником (власниками) наукової установи або уповноваженим ним (ними) органом, або засновником у порядку, передбаченому цим Законом і статутом (положенням) державної наукової установи.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» претенденти на посаду керівника державної наукової установи розглядаються на зборах колективу наукових працівників цієї установи. Кожен член зборів колективу наукових працівників може голосувати лише за одну кандидатуру або не підтримувати жодної з кандидатур.

Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган призначає (призначають) на посаду керівника державної наукової установи, яка повністю або частково фінансується за рахунок коштів державного бюджету, кандидатуру, яка набрала більш як дві третини голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи.

Вибори вважаються такими, що відбулися, якщо на зборах колективу наукових працівників були присутні не менш як дві третини фактичної чисельності штатних наукових працівників цієї державної наукової установи.

Якщо кандидат на посаду керівника державної наукової установи набрав більше 50 відсотків, але менше двох третин голосів наукових працівників, присутніх на зборах колективу наукових працівників цієї державної наукової установи, власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган може (можуть) призначити його на посаду або, за наявності вмотивованих заперечень, оголосити новий конкурс, призначивши виконувача обов`язків керівника державної наукової установи на строк не більш як шість місяців.

Контракт з обраним керівником державної наукової установи укладається власником (власниками) або уповноваженим ним (ними) органом в установленому порядку протягом одного місяця з дня обрання на строк, визначений статутом (положенням) цієї державної наукової установи, але не більш як на сім років.

Локальні нормативні акти НААН України передбачають аналогічний порядок обрання і призначення керівника наукової установи.

Отже, необхідною умовою для призначення директора Інституту тваринництва НААН України, як наукової установи, є його обрання зборами колективу наукових працівників цієї установи на конкурсних засадах на посаду із подальшим укладенням контракту як особливої форми трудового договору.

Встановивши, що відповідно протоколу № 2 засідання загальних зборів наукових працівників Інституту тваринництва НААН України від 06 вересня 2016 року за результатами таємного голосування на посаду директора Інституту більшістю голосів обрано ОСОБА_4 , з яким в подальшому 08 вересня 2016 року укладено контракт про призначення на посаду директора Інституту тваринництва НААН України на термін з 09 вересня 2016 року до 08 вересня 2021 року, при цьому порушень вимог законодавства при проведенні вказаних процедур позивачами не доведено, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано вважав відсутніми правові підстави для визнання незаконними та скасування рішення зборів колективу наукових працівників Інституту тваринництва НААН України, наказу НААН України про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Інституту тваринництва НААН України, а також для визнання недійсним контракту № б/н від 08 вересня 2016 року.

Посилання касаційної скарги на те, що судами попередніх інстанцій помилково застосовано принцип незворотності дії закону у часі, передбачений статтею 5 ЦК України, та не взято до уваги застереження щодо неможливості особи бути керівником відповідної державної наукової установи більше як два строки згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з пунктами 2, 3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року у справі N 1-7/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте, надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Посилання касаційної скарги на порушення положень частини третьої статті 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року № 848-VIIIяк на підставу для задоволення позовних вимог, у зв`язку з тим, що кандидат на посаду директора Інституту ОСОБА_4 вже працював на вказаній посаді два строки, є безпідставними, оскільки вказані обставини мали місце до набрання чинності цим Законом № 848-VIII (у 2003 році, в період із 2005 до 2011 року, у 2015 році) та тривали протягом інших строків, ніж ті, що передбачені нормою права, яка набула чинності 16 січня 2016 року, а чинний до цієї дати Закон України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 13 грудня 1991 року № 1977-XII не містив таких обмежень.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій порушено вимоги статей 3, 10 ЦПК України щодо верховенства права при вирішенні питання щодо порушення таємного голосування у зв`язку із посиланням судами на Висновок № 90/2002 Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002 року, який носить рекомендаційний характер та не є джерелом права в Україні, з огляду на таке.

Процедура призначення на посаду керівника державної наукової установи передбачена Статутом НААН України та Статутом Інституту тваринництва НААН України, іншими локальними актами НААН України.

Так, згідно з пунктом 79 Статуту НААН України керівник державної наукової установи обирається на конкурсній основі шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи на строк до п`яти років, з правом бути переобраним і призначається на посаду президентом НААН. Контракт з обраним керівником державної наукової установи укладається НААН України в особі президента НААН протягом одного місяця з дня обрання.

Порядком проведення виборів керівника державної наукової установи НААН України, затвердженим постановою Президії НААН України від 25 травня 2016 (протокол № 8), визначено, що керівник державної наукової установи обирається зборами колективу науковців цієї установи шляхом таємного голосування (пункт 2.1 Порядку), процедуру таємного голосування з виборів керівника проводить лічильна комісія (пункт 2.4 Порядку), для таємного голосування члени лічильної комісії роздають виборцям бюлетені з прізвищами усіх кандидатів допущених до участі у конкурсі конкурсною комісією НААН, при отримання бюлетенів члени колективу науковців розписуються у відповідних списках (відомостях) (пункт 2.5 Порядку).

При таємному голосуванні контроль за волевиявленням виборців забороняється. Фіксація в будь-який спосіб результатів волевиявлення виборців в кабіні для таємного голосування, а також демонстрація виборцем результатів волевиявлення у приміщенні для голосування, встановлення або розголошення змісту волевиявлення конкретного виборця будь-яким чином забороняються.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що вибори директора Інституту тваринництва НААН України були проведені з дотриманням процедури голосування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема списком наукових працівників Інституту, які брали участь у зборах колективу наукових працівників Інституту та отримали під особистий підпис бюлетень для голосування для обрання директора Інституту 06 вересня 2016 року, в тому числі позивач ОСОБА_2 , що свідчить про недоведеність позивачами порушення процедури таємного голосування. Неправильність самого списку наукових працівників Інституту, які брали участь 06 вересня 2016 року у зборах колективу наукових працівників Інституту, позивачами не доведено належними та достатніми доказами.

Посилання судів на Висновок № 90/2002 Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002 року, який носить рекомендаційний характер, на правильність судового рішення не впливає.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 є аналогічними доводам апеляційної скарги, які вмотивовано та обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції.

Залишаючи без змін рішення районного суду, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтованого виходив із недоведеності позовних вимог, які є такими, що до задоволення не підлягають.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права, а значною мірою зводяться до переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України не відносить до компетенції суду касаційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій по суті вирішення спору. Судами першої та апеляційної інстанції правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович