Справа № 419/2956/19
Провадження № 2/419/87/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що вона є дружиною померлого, тобто є спадкоємцем першої черги за законом, та прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 немає. Заповіту за життя ОСОБА_2 складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

При звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на зазначений житловий будинок містяться розбіжності, а саме зазначено, що зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тіхоновою Л.В., однак біля підпису нотаріуса міститься відбиток печатки, який містить напис «Міністерство юстиції України. Луганський міський нотаріальний округ Луганської області. Приватний нотаріус Мяснікова Юлія Олексіївна». Окрім цього, в зазначеному договорі допущено помилку та зазначено прізвище співпокупця як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.03.2019 року встановлено факт належності договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Тіхоновою Л.В. за реєстровим номером 1229, де у якості співпокупця житлового будинку АДРЕСА_1 , вказаний « ОСОБА_2 », - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак виправити розбіжності щодо наявності відбитку печатки приватного нотаріуса Мяснікової Ю.О. у зазначеному договорі неможливо, оскільки приватний нотаріус Тіхонова Л.В. припинила свою діяльність, а нотаріальні справи залишилися в архівних установах на території, що є тимчасово непідконтрольною українські владі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.32).

Представник відповідача Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області - Скворцов Д. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.21), заперечень проти позову не надав.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Щастя Новоайдарського району Луганської області помер ОСОБА_2 , що підтверджуєтсья копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.07.2017 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради (а.с.5).

Факт того, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 22.09.1972 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При звернені позивача до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на зазначений житловий будинок містяться розбіжності, а саме зазначено, що зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тіхоновою Л.В., однак біля підпису нотаріуса міститься відбиток печатки, який містить напис «Міністерство юстиції України. Луганський міський нотаріальний округ Луганської області. Приватний нотаріус Мяснікова Юлія Олексіївна». Окрім цього, в зазначеному договорі допущено помилку та зазначено прізвище співпокупця як « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 » (а.с.10).

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.03.2019 року встановлено факт належності договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Тіхоновою Л.В. за реєстровим номером 1229, де у якості співпокупця житлового будинку АДРЕСА_1 , вказаний « ОСОБА_2 », - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).

Згідно додатку до рішення виконавчого комітету Щастинської міської ради від 04.03.2003 року АДРЕСА_1 (а.с.33).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів, а саме копії договору купівлі продажу житлового будинку від 28.07.2000 року, бланк серії АВМ №809655 (а.с.6), копії рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.03.2019 року (а.с. 8-9) та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №182865877 від 30.09.2019 року (а.с.7), судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частки житлового будинку (загальною площею - 66,4 м2, житловою площею - 38,4 м2) з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача заперечень проти задоволення позовних вимог не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово - цивільної адміністрації м. Щастя Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на майно, яке належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частку житлового будинку (загальною площею - 66,4 м2, житловою площею - 38,4 м2) з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова