Провадження № 2/643/3713/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянув у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 18.09.1993 року у Московському відділі ЗАЦС м.Харкова , актовий запис № 1528 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ), стягнути з відповідача судові витрати ,які складаютьcя з судового збору в розмірі 840,80 гривен та витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 гривен. .

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1993 року . Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Позивачка посилається на те, що спільне життя не склалося, сім`я розпалась, подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини з 2010 року та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Позивачка в судове засідання не з`явилась , свій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності.

Відповідач проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює, просить справу розглядати за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1993 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 ,виданого Московським відділом ЗАЦС м.Харкова , актовий запис № 1528.

За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачем ОСОБА_2 визнано позов в повному обсязі , суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 гривен не підлягають задоволенню виходячи з наступного .

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу , як докази понесених витрат вона долучила : договір про надання правової допомоги від 13.07.2020 року , ордер та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю , акт про надання правничої допомоги від 15.07.2020 року в розмірі 1000 гривен , квитанцію № 0.0..1 від 21.07.2020 року про сплату витрат за надання правничої допомоги Адвокатську бюро «Олексія Циганенко » від ОСОБА_1 1000 гривен .

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. ( Постанова ВС від 27.06.2018 року, справа № 826/1216/16 )

Враховуючи, що представником позивача та позивачем не надано документального підтвердження вартості послуг , про які домовилися сторони у договорі , а також розрахунку таких витрат, це є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За відсутності встановлених цін на послуги при укладені договору з адвокатом та розрахунку фактично витраченого часу адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт , суд позбавлений можливості стверджувати про розумність та неминучість цих витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено , що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259,263-265,354 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 109, 110, 180, 181,182, 183, 272 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.09.1993 року у Московському відділі ЗАЦС м.Харкова , актовий запис № 1528 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 -залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати в розмір 840,80 гривен.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Майстренко О.М.