Справа № 2-332/06
Провадження № 2-р/522/41/20
УХВАЛА

09 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.

за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про повідомлення щодо мотивів незастосування Бангалорських принципів в ухвалах суду від 25 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 2-332/06 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

25 листопада 2020 року за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 заяви про відвід судді Науменко А.В., постановлено ухвалу суду, якою провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі № 2-332/06 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зупинено для вирішення питання про відвід судді Науменко А.В. іншим складом суду.

04 грудня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просила повідомити про причини і мотиви незастосування Бангалорських принципів в ухвалах від 25.11.2020 року по даній справі.

Суд вказує, що заява не містить будь-яких посилань на норми ЦПК України, та в ній не зазначено в порядку якого процесуального питання вона подана, тому виходячи зі змісту тексту самої, розцінює її як заяву про роз`яснення змісту ухвали суду від 25.11.2020 року, подану в порядку ст. 271 ЦПК України.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до керівних роз`яснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судові рішення викладаються в формі ухвали або рішення, постанови, судового наказу.

Роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Відповідно до ч. ч. 1, ст. 271 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Суд зазначає, що за загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Враховуючи те, що відсутні чіткі критерії незрозумілості, суд вважає, що доцільним є роз`яснення судових рішень, зміст резолютивної частини яких сформульовано таким чином, що високою є ймовірність їх неправильного виконання.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 25 листопада 2020 року у справі № 2-332/06

Суд вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2020 року є зрозумілою з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті вимог, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.

Додатково, суд роз`яснює, що при розгляді судових справ за заявами ОСОБА_1 головуючим враховані Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р., в яких зазначено, що Загальною декларацією з прав людини та Міжнародним пакетом про громадянські і політичні права гарантовано рівність всіх громадян перед судом, а також право кожної особи на своєчасний розгляд її справи, що пов`язана зі встановленням її прав та обов`язків, а також з питанням її винуватості у вчиненні кримінального злочину, компетентним та незалежним судом на засадах справедливості та безсторонності, у відкритому судовому засіданні у встановленому законом порядку.

Однак, при виготовленні тексту ухвали, суд не вбачає необхідним вносити посилання на вказаний міжнародний документ, з огляду на його загальноприйнятість та відомість.

Що стосується вирішення питання про існування упередження чи неупередженості судді, в п.85 Коментарів до Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що при цьому сторони керуються афоризмом про те, що «правосуддя не лише має бути здійсненим, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, у разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Також суд роз`яснює, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду ОСОБА_1 вправі його оскаржити в порядку передбаченому ЦПК України.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повідомлення щодо мотивів незастосування Бангалорських принципів в ухвалах суду від 25 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по цивільній справі № 2-332/06 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Одеської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Науменко