СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №548/168/19
Провадження №2-др/547/5/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судових засідань К.А.Вареник,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Р.С.Павелко,

відповідача ОСОБА_2 ,

начальника служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Н.М.Вернигора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Р.С.Павелко про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц,

ВСТАНОВИВ:

Ухвала Полтавського апеляційного суду від 28.10.2020 вказала на повернення справи до Хорольського районного суду Полтавської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у місячний строк за заявами представника позивача ОСОБА_1 адвоката Р.С.Павелко у т. 3 а.с. 161, 162.

11.11.2020 зазначена справа надійшла на розгляд до Семенівського районного суду Полтавської області за розпорядженням голови Хорольського районного суду Полтавської області від 15.10.2020 у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для ухвалення додаткового рішення.

Справа призначена до розгляду на 18.11.2020.

18.11.2020 суд відклав розгляд справи, визнавши обов`язковою явку позивача у судове засідання 09.12.2020 для особистих пояснень.

09.12.2020 у судовому засіданні ОСОБА_5 свої заяви про ухвалення додаткового рішення щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 з позивачем ОСОБА_1 , а також про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 12000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу і 768,40 грн судових витрат підтримав повністю. Наголосив, що Хорольський районний суд Полтавської області прийняв до провадження заяву ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини з позивачем. Письмова ухвала Хорольським судом не постановлялася, вона мала бути занесена до журналу судового засідання. Суд не виніс рішення по цій позовній вимозі. Розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю і предметом спору, кількістю судових засідань, обсягом вивчених доказів у справі. Заява щодо судових витрат подана до ухвалення рішення у справі Хорольським районним судом і містить відповідні розрахунки. Усі судові витрати стосуються збільшених позовних вимог.

ОСОБА_1 повністю підтримала позицію Р.С.Павелка. Звернула увагу, що ОСОБА_2 неодноразово порушував умови своєї участі у вихованні дитини.

ОСОБА_2 заперечував проти ухвалення додаткового рішення. Пояснив, що подання заяви про збільшення позовних вимог стало способом паралельного розгляду протилежної за змістом позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_6 разом із ОСОБА_2 . Суди чомусь не об`єднували вказані позови в одну справу. Заявою про збільшення позовних вимог ОСОБА_5 одночасно змінив і підставу і предмет спору, що не допускається. Заява про збільшення позовних вимог може стосуватися лише збільшення кількісно-якісних показників первинної позовної вимоги, чого у цій справі не було. Заява про збільшення позовних вимог за своєю суттю є новим позовом, який мав подаватися окремо, або ж зустрічним позовом у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_6 разом із ОСОБА_2 . Про це була письмова заява відповідача. Головуючий суддя у Хорольському районному суді запитував учасників справи що робити із заявою про збільшення позовних вимог, але до провадження суду її не приймав. Розрахунок витрат на правничу допомогу мав подаватися адвокатом у підготовчому судовому засіданні. Сплата 12000,00 грн належно не підтверджена, вказана сума є надмірною і невиправдано завищеною.

ОСОБА_7 вказала, що ухвалювати додаткове рішення не потрібно, але пояснила, що ОСОБА_2 намагається нашкодити колишній дружині ОСОБА_8 . Висновок щодо місця проживання дитини має складати виключно комісія із захисту прав дітей, а не Хорольська районна державна адміністрація.

Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області листом від 24.11.2020 просила розглядати справу за відсутності її представника і ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Відтак його неявка відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що 29.01.2019 до Хорольського районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_8 із позовом до ОСОБА_2 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини ОСОБА_6 , визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц. У позові йдеться про зміну графіку спілкування ОСОБА_2 із дитиною ОСОБА_6 із, зокрема, місця проживання позивача на "межі Київської області", оскільки ОСОБА_8 з дитиною ОСОБА_6 проживає у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29.01.2020 вказану позовну заяву прийнято до провадження суду і відкрито провадження у праві за правилам загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене 01.03.2020.

20.02.2019 до Хорольського районного суду Полтавської області представник позивача ОСОБА_1 адвокат Р.С.Павелко подав заяву про збільшення позовних вимог, висунувши нову позовну вимогу про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 із матір`ю ОСОБА_1 . В обґрунтування цієї вимоги вказано, зокрема, що ОСОБА_8 має намір зареєструвати сина у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області і на це відсутня письмова згода батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відтак суд погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що заява ОСОБА_5 від 20.02.2019 про збільшення позовних вимог за своєю суттю змінила і підстави і предмет позову, а не окремо підставу чи окремо предмет позову.

Однак ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29.03.2020 прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог. Надалі усі судові рішення Хорольського районного суду Полтавської області не відображали відомостей про розгляд судом також вимоги про визначення місця проживання дитини.

Під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення місцевий суд не має права ревізувати чи перевіряти законність чи обґрунтованість інших судових рішень місцевих судів, що набрали законної сили, проте не обмежений в оцінці доказів у справі та застосуванні принципу верховенства права.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення (у цій справі за заявою про ухвалення додаткового рішення) повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Верховенство права це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом (Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях (Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

Ураховуючи зазначене у суду відсутні достатні правові підстави для ухвалення додаткового рішення і суд відмовляє в його ухваленні.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-3, 10-13, 49, 133, 141, 175, 258-261, 270, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ухвали додаткове рішення за заявами представника позивача ОСОБА_3 адвоката Павелка Руслана Сергійовича від 22.06.2020.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя В.Ф.Харченко