Справа № 538/1105/20
Провадження № 4-с/538/3/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ),-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) та просить суд поновити їй, ОСОБА_1 , строк для подачі скарги на дії державного виконавця як пропущений з поважних причин; визнати неправомірними дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб Альбіни Юріївни щодо обчислення заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/538/88, виданим 16.02.2016 Лохвицьким районним судом, у межах виконавчого провадження ВП № 50306153, з визначенням суми заборгованості станом на 01 червня 2020 року в розмірі 191,21 грн.; зобов`язати державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб Альбіну Юріївну здійснити у межах виконавчого провадження ВП № 50306153 обчислення розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/538/88, виданим 16.02.2016 Лохвицьким районним судом, без зарахування в рахунок сплати заборгованості зі сплати аліментів в лютому 2020 року 66 645,19 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Лохвицькому районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває виконавчий лист № 2/538/88, виданий 16.02.2016 Лохвицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь. Виконавчим листом визначено стягнення проводити щомісяця, починаючи з 22.01.2016 року до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання вищезазначеного виконавчого листа постановою про відкриття виконавчого провадження № 50306153 від 25.02.2016 року. Боржник ОСОБА_2 періодично сплачував їй аліменти з розрахунку 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку як непрацюючий. Про зміни в законодавстві щодо збільшення мінімального розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку їй відомо не було, тому до державного виконавця з приводу розрахунку розміру аліментів шляхом їх збільшення до 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку не зверталась. З червня 2019 року боржник ОСОБА_2 став сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням подати державному виконавцю заяву про отримання нею від нього аліментів та відсутність претензій до нього. На таке прохання ОСОБА_2 вона 28.02.2020 р. подала на ім`я начальника Лохвицького районного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) письмову розписку, у якій зазначила, що «...аліменти на дитину утримувала і претензій на даний час не має. Стягнення з ОСОБА_2 », оскільки вважала, що сплата ОСОБА_2 аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є законною, такою, що відповідає рішенню суду про мінімальний розмір аліментів. Після подання вказаної розписки їй стало відомо, що згідно змін, внесених до ч. 2 ст.182 СК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», з 08.07.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
ОСОБА_2 з 27.08.2014 року зареєстрований як фізична особа - підприємець, а тому заборгованість за аліментами має визначатись для нього виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, проте фактично він сплачував аліменти на утримання доньки у значно меншому розмірі.
Дізнавшись про такий законодавчо визначений порядок нарахування заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки, вона 25.05.2020 р. звернулась до Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби із заявою, у якій просила перерахувати заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та з урахуванням фактично сплачених ним коштів в рахунок сплати аліментів.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем Лохвицького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_4 , загальна заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2020 року становить 191,25 грн.
У повідомленні державного виконавця Лохвицького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб А.Ю. від 27.05.2020 р., до якого додано вказаний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, вказано, що нарахування аліментів здійснювалось державним виконавцем із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості на підставі довідки управління статистики з урахуванням наданих квитанцій та її (стягувача) заяви вх. № 2650/17.15/3 від 28.02.2020 р. Із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем Лохвицького РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб А.Ю., згідно якого загальна заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.06.2020 року становить 191,25 грн., вона не погоджується, тому змушена звернутись до суду з цією скаргою.
Вважає, що державний виконавець дійшов безпідставного висновку про сплату їй ОСОБА_2 у лютому 2020 року 67 645,19 грн. в рахунок погашення заборгованості з сплати аліментів та про включення до здійсненого розрахунку вказаної суми як такої, що дійсно сплачена в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів.
При здійсненні розрахунку заборгованості державним виконавцем не враховано, що зміст її розписки від 28.02.2020 р. не свідчить про погашення ОСОБА_2 у лютому 2020 році заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 67 645,19 грн., чи будь-якому іншому розмірі, оскільки в зазначеній розписці лише вказано, що вона аліменти на дитину утримувала претензій на даний час немає.
Таким чином, зміст поданої нею розписки від 28.02.2020 року не містить жодної інформації щодо розміру отриманих нею аліментів на утримання доньки, щодо відсутності претензії на час подання вказаної заяви щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі, який державний виконавець зобов`язаний обчислювати щомісяця з розрахунку середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. При цьому, ні до подання розписки від 28.02.2020 року, ні під час її подання державний виконавець не повідомляв її про обчислений ним розрахунок заборгованості в автоматизованій системі виконавчого провадження, тому, зазначаючи про відсутність претензій до ОСОБА_2 , вона мала на увазі лише відсутність до нього претензій щодо сплати аліментів у розмірі, визначеному виконавчим листом - не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.06.2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження дій державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб А.Ю.
Державний виконавець Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подала відзив на скаргу, в якому вказала, що згідно розрахунку державного виконавця, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 станом на 01.02.2020 рік становила 85 668,64 грн. В графі «сплачено боржником/стягнуто виконавцем» проставлено 0,00 грн. Оскільки в матеріалах виконавчого провадження були відсутні квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів, заяви та (або) розписки стягувача.
11.02.2020 року за вих. № 4813/15.15/3 на домашню адресу боржника направлявся виклик з вимогою з`явитися до відділу ДВС 20.02.2020 о 10:00 для вирішення питання щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. У визначений час боржник не з`явився, про причини неявки не повідомив.
25.02.2020 до відділу ДВС з`явилась стягувач Паламаренко О.О., якій в усній формі було повідомлено про суму боргу нараховану державним виконавцем за весь період часу та роз`яснено її права на звернення до правоохоронних органів для притягнення боржника до кримінальної відповідальності, проте остання запевняла державного виконавця, що вона щомісячно отримує кошти від ОСОБА_2 та має підтверджуючі документи (квитанції) про отримання останніх.
28.02.2020 року за вх. № 2650/17.15/3 на адресу відділу ДВС надійшла розписка від стягувача ОСОБА_2 в якій зазначалося, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона отримує та станом на 28.02.2020 року, претензій щодо сплати аліментів до ОСОБА_2 не має.
Слід розуміти, що розписка про відсутність претензій - це документ, що підтверджує факт відсутності будь-якого роду претензій однієї фізичної або юридичної особи до іншої.
Складена розписка є своєрідним юридичним гарантом оплати аліментів, презюмується, що сторони довіряють один одному, але все ж їм потрібно знайти якесь фактичне підтвердження передачі фінансових коштів. Цим і є розписка про отримання аліментів, яка оформляється власноруч у вільній формі та не потребує посвідчення нотаріуса і залучення свідків.
Тому під час подальшого розрахунку заборгованості зі плати аліментів, державним виконавцем було враховано розписку стягувача (яка фактично не погоджувалася з розрахунком державного виконавця, а саме щодо боргу нарахованого станом на 01.02.2020 року в сумі 85 668,64 грн.) та в графі «заборгованість на 30 число поточного місяця» та «Сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження» станом на 01.03.2020 року сума боргу дорівнювала 0,00 грн. 25.05.2020 року стягувач по виконавчому провадженні звернулася до відділу ДВС із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з фактично сплачених сум надавши копії квитанцій за весь період часу. 27.05.2020 року державним виконавцем повторно здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням наданих квитанцій та розписки стягувача ОСОБА_2 від 28.02.2020 року вх. № 2650/17.15/3 та направлено на адресу стягувача.
Згідно розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2020 року становила 191,25 грн. (нарахування здійснювалося по середньомісячній заробітній платі для відповідної місцевості, що на IV квартал 2019 року становила 10 255,00 грн.).
Додатково зазначають, що даний розрахунок заборгованості не є остаточним та потребує перерахунку, оскільки Головним управлінням статистики у Полтавській області надано показники середньомісячної заробітної плати по Лохвицькому району за І квартал 2020 року, що становить 9 738 грн.). Вимоги скаржника, викладені в скарзі, Лохвицьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) не визнаються повністю, тому просять дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), щодо обчислення заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням розписки стягувача ОСОБА_2 від 28.02.2020 за вх. № 2650/17.15/3. визнати правомірними. Відмовити скаржнику в задоволенні скарги ( а.с 30-47).
Заінтересована особа ОСОБА_2 надав відзив на скаргу, в якому зазначив, щодо даної скарги заперечує, у зв`язку з наступним. Відповідно до виконавчого листа від 16.02.2016 № 2/538/88/16 виданого Лохвицьким районним судом, стягнення з нього ( ОСОБА_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , проводяться щомісяця, починаючи з 22.01.2016 року до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Скаржник вказує, що отримувала аліменти періодично, в той час коли сплачувалися систематично кожного місяця. Кошти з 2016 року перераховувалися через відділення пошти, на особисту банківську карту скаржника, та особисто в руки скаржнику та їх дитині ОСОБА_3 . Скаржник вводить в оману суд, стверджуючи, що у 2018 році та до червня 2019 року не отримувала аліменти. Кошти були перераховані, що підтверджується копіями та дублікатами квитанцій, які зберігаються у нього та будуть надані на вимогу. Щороку їх дитина, ОСОБА_3 , відпочиває та оздоровлюється разом з ним на морі, у 2017 році відпочивали в Єгипті, неодноразово відвідували відпочинки у Болгарії (підтвердження фото), за його кошти неодноразово відвідувала дитячі табори - відпочинку, щороку перед 01 вересням, він купує все необхідне для навчання дитини, зокрема постійно оновлює гардероб для доньки. Дані факти можуть підтвердити: ОСОБА_3 (оскільки досягла віку, думка якої може враховуватися в судових засіданнях), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
У 2018 році за його ініціативи та кошти доньці зроблено обстеження, лікування та хірургічне втручання у Комунальному некомерційному підприємстві "Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської Обласної ради", яка знаходиться за адресою: вул. Преображенська вулиця, 79/35, м. Кропивницький, Кіровоградська область. Виписки про перебування на стаціонарному лікуванні та хірургічне втручання, будуть надані за необхідністю. У лютому 2020 року отримавши виклик державного/приватного виконавця, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, він надав до виконавчої служби квитанції про сплату аліментів та всі інші необхідні документи.
Відразу поговоривши в телефонному режимі з ОСОБА_1 , він пояснив всі обставини справи, (що не заперечується скаржником). У зв`язку з тим, що він постійно надає додаткові кошти (не офіційно, через установи), одягає дитину, і все інше, претензій по сплаті скаржник немає. Що і підтверджено розпискою написаною на ім`я начальника Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28.02.2020 р. Скаржник знала про стан виконавчого провадження, зокрема і про нарахування заборгованості, у лютому 2020 року.
У постанові про відкриття виконавчого провадження, яку скаржник надає до матеріалів справи мається відомість про вхід до автоматизованої системи виконавчого провадження, який давав можливість скаржнику ознайомлюватися на протязі всього часу з ходом виконавчого провадження та дає можливість спростувати покази скаржника незнання про порядок нарахування заборгованості. У звязку з викладеним вище, заперечує щодо вимог скарги в повному обсязі та просить суд відмовити в скарзі ( а.с. 48-54).
Скаржник та представник скаржника в судовому засіданні подану скаргу підтримали та просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Державний виконавець Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судовому засіданні вимоги скарги не визнала повністю, просила у задоволенні скарги відмовити, надала пояснення аналогічні викладені у відзиві на скаргу.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо вимог скарги, просив у задоволенні скарги відмовити, надав пояснення аналогічні викладені у відзиві на скаргу.
Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 01.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 . Стягнення проводити щомісяця, починаючи з 22.01.2016 року до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.7).).
На підставі вказаного рішення 16.02.2016 р. видано виконавчий лист № 2/538/88/16 (а.с. 8).
25.02.2016 року на підставі виконавчого листа № 2/538/88/16 від 16.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Лохвицького районного управління юстиції Лободою В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50306153, яка надіслана сторонам до відома та виконання (а.с.9, 34).
Згідно змісту розписки ОСОБА_1 від 28.02.2020 року наданої начальнику Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ), встановлено, що вона, ОСОБА_1 , аліменти на дитину утримувала і претензій на цей час не має. Стягнення з ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно заяви ОСОБА_1 від 25.05.2020 року наданої Лохвицькому районному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ), встановлено, що вона просить перерахувати заборгованість з аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та з урахуванням фактично сплачених ним коштів в рахунок сплати аліментів (а.с.11).
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2020 року, нарахування аліментів здійснювалось державним виконавцем з середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості на підставі довідки управління статистики з урахуванням наданих квитанцій та заяви стягувача вх. № 2650/17.15/3 від 28.02.2020 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2020 року становить 191,25 грн. На адресу відділу ДВС надійшла заява стягувача вх. № 2650/17.15/3 від 28.02.2020 року в якій зазначалось, що ОСОБА_1 немає жодних претензій щодо сплати аліментів ОСОБА_2 на її користь (а.с.13-14).
Згідно поштового повідомлення ОСОБА_2 надісланий поштовий переказ на суму 1000,00 грн. (а.с.15).
Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , види діяльності: інший пасажирський наземний транспорт, вантажний автомобільний транспорт (основний), дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 26.08.2014 року (а.с.16, 42).
Згідно довідки про подану декларацію платника єдиного податку видана ОСОБА_2 27.12.2014 року № 1742, встановлено, що звітний податковий період за який подано декларацію з 01.01.2016 року по 29.02.2016 року, загальна сума доходу 0 грн., загальна сума доходу отриманого членами сім"ї 0 грн. (а.с.35).
16.03.2017 року, 20.03.2018 року державним виконавцем, щодо боржника ОСОБА_2 направлено запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та прономери рахунків, відкритих юридичними особамита/або фізичними особами-підприємцями, а 16.03.2017 року, 20.03.2018 року, 09.09.2019 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно наданих відповідей інформація відсутня (а. с. 35-38).
11.02.2020 року за № 4813/15.15/3 на домашню адресу боржника направлявся виклик з вимогою з`явитися до відділу ДВС 20.02.2020 о 10:00 годині для вирішення питання щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с.43-44).
Згідно дублікатів квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_2 відправив ОСОБА_1 09.05.2018 року суму 550,00 грн.,17.05.2018 року суму 1000,00 грн., 05.07.2018 року суму 500, 00 грн., 10.09.2018 року суму 500,00 грн., 05.02.2019 року суму 1000,00 грн., 24.02.2019 року суму 500,00 грн., 06.03.2019 року суму 1000,00 грн., 04.04.2019 року суму 1000,00 грн. (а.с.70-77).
Згідно копій поштових переказів вбачається, що 07.02.2020 року ОСОБА_2 надіслано аліменти на суму 1000, 00 грн., 17.03.2020 року сума 2500,00 грн., 07.04.2020 року сума 2500,00 грн., 15.05.2020 року сума 2500,00 грн., 16.06.2020 року сума 2500,00 грн.(а.с.76).
Не погодившись із вказаним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, стягувач звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ).
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Вимогами частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Українита законами України.
Згідно з частинами 1, 3, 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Вимогами ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Як передбачено п.п. 3, 4 розділу ХVІ «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Законом України № 2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» у ч. 2 ст. 182 СК України внесені зміни, згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма Закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.
Частина 2 ст. 182 СК України в редакції, яка діє з 08.07.2017 року, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно зі статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до розяснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.
Суд не приймає до уваги доводи скаржника, що так як ОСОБА_2 з 27.08.2014 року зареєстрований як фізична особа - підприємець, а тому заборгованість за аліментами має визначатись для нього виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, проте фактично він сплачував аліменти на утримання доньки у значно меншому розмірі.
Так як в судовому засіданні встановлено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична-особа підприємець, тому нарахування заборгованості по сплаті аліментів здійснювалось державними виконавцями згідно середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості на підставі довідки управління статистики.
Суд не бере до уваги посилання скаржника, що тільки після подання 28.02.2020 року розписки про відсутність претензій до боржника, їй стало відомо, що згідно змін, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, адже розрахунок заборгованості по аліментам з 08.07.2017 року державним виконавцем здійснювався з урахуванням останніх змін в законодавстві відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року були внесені суттєві зміни щодо спрощення розгляду справ про стягнення аліментів та змінено правовий статус аліментів та підвищення їх мінімального розміру до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На думку суду, відсутні законні підстави для задоволення вимог скарги, з огляду на те, що державним виконавцем Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який відповідає вимогам пункту четвертого розділу ХVІ «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5 та додатку № 15 вказаної інструкції, та нарахування аліментів здійснювалось державним виконавцем з середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості на підставі довідки управління статистики, з урахуванням наданих квитанцій та з урахуванням розписки стягувача за вх. № 2650/17.15/3 від 28.02.2020 року в якій зазначалось, що ОСОБА_1 не має претензій щодо сплати аліментів ОСОБА_2 на її користь.
Суд, дослідивши матеріали скарги, не вбачає порушень прав скаржника державним виконавцем та не знаходить підстав для визнання його дій неправомірними, в судовому засіданні не було встановлено, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснено не вірно, а тому вважає, що вимоги скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Судом встановлено, що державним виконавцем вчиняються виконавчі дії відповідно до вимог закону, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом, тому у задоволенні скарги в частині зобов`язання державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Дуб Альбіну Юріївну здійснити у межах виконавчого провадження ВП № 50306153 обчислення розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/538/88, виданим 16.02.2016 Лохвицьким районним судом, без зарахування в рахунок сплати заборгованості зі сплати аліментів в лютому 2020 року 66 645,19 грн., слід відмовити, з врахуванням того, що державний виконавець дотримався встановлених для нього законних процедур та діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, зазначив, що розписка про відсутність претензій - це документ, що підтверджує факт відсутності будь-якого роду претензій однієї фізичної або юридичної особи до іншої, яка була врахована державним виконавцем при подальшому розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
За таких обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.
Керуючись ст.cт. 260, 261, 263, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -
В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лохвицького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ) - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А.Бондарь