Ухвала

10 грудня 2020 року

м. Київ

справа №523/15493/18

провадження № 61-15951ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув заяву ОСОБА_1 , подану представником -адвокатом Бушуєвим Максимом Олексійовичем, про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів незаконними і протиправними та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року АТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року у цивільній справі № 523/15493/18, в якій просило вказану постанову скасувати, а ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду залишити в силі.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України, автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Шиповича В. В. та суддів: Синельнікова Є. В., Хопти С. Ф.

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відзив на касаційну скаргу у строк до 09 грудня 2020 року.

04 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку представник

ОСОБА_1 - адвокат Бушуєв М. О. подав заяву про відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першоїї судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2020 року: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бушуєва М. О. про відвід колегії суддів визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді передано для вирішення іншому судді.

За приписами частин першої-третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дана справа не призначалась до розгляду в судове засідання.

08 грудня 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву представника ОСОБА_1 - адвоката

Бушуєва М. О. про відвід колегії суддів: відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. передано на розгляд судді Ткачуку О. С.

Заява про відвід аргументована тим, що подана адвокатом Пахомовою В. А. касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України і за приписами статті 393 ЦПК України повинна була бути залишена судом касаційної інстанції без руху.

Також заявник стверджує, що суд касаційної інстанції, керуючись принципом рівності сторін з урахуванням розумності процесуальних строків, строків розгляду касаційної скарги, нормативних строків пересилання поштових відправлень, повинен був надати позивачеві строк необхідний і достатній на подання відзиву на касаційну скаргу, тобто 30 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження від 18 листопада 2020 року, та не обмежувати позивача у реалізації даного права в строк до 09 грудня 2020 року.

Окрім того, заявник стверджує, що адвокатом Пахомовою В. А. не надано до суду касаційної інстанції належних документів, що підтверджують її процесуальні повноваження, як представника АТ «Українська залізниця». При цьому заявник вказує на нікчемність копії довіреності, долученої до касаційної скарги, у зв`язку з тим, що вона нотаріально не посвідчена.

Заявник також зазначає про відсутність підстав для касаційного оскарження АТ «Українська залізниця» постанови Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року, оскільки оскаржуваною постановою не вирішувалося питань щодо прав, свобод, інтересів та обов`язків АТ «Українська залізниця».

Заява адвоката Бушуєва М. О., як представника ОСОБА_1 , про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Положеннями статті 37 ЦПК України визначено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Заявником не наведено жодних із передбачених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для відводу колегії суддів. Доводи заяви про відвід зводяться до незгоди із процесуальним рішенням - ухвалою від 18 листопада 2020 року про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бушуєвим Максимом Олексійовичем, про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук