Провадження № 2/734/41/20 Справа № 734/2829/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 січня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Бузунко О.А.,

при секретарі - Галюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказав, що 29.10.2016 року о 09.20 годині ОСОБА_1 . по просп. Оболонському, 11 в м. Києві, керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не упевнився у безпечності маневру, здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п.п. 10.9., 13.3. Правил дорожнього руху України складено протокол про адміністративне правопорушення.

06.12.2016 року постановою Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

31.10.2016 року відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

20.01.2017 року, керуючись ст. 35 та пп. а) п. 41.1 сг. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий подав позивачу Заяву про відшкодування шкоди.

На підставі Наказу № 3295 від 13.04.2017 року позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 10868 /десять тисяч вісімсот шістдесят вісім/ гривень 83 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 3295рв від 14.04.2017 року.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 04 вересня 2019 року.

04 вересня 2019 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося не врученим з відміткою «інші причини невручення» /а.с. 61/; проведення підготовчого судового засідання було відкладено до 25 вересня 2019 року.

25 вересня 2019 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулося (повернулося вже після проведення судового засідання не врученим - з відміткою «не проживає» /а.с. 74/); проведення підготовчого судового засідання було відкладено до 17 жовтня 2019 року.

17 жовтня 2019 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося не врученим з відміткою «не проживає» /а.с. 71/; проведення підготовчого судового засідання було відкладено до 06 листопада 2019 року зі здійсненням виклику відповідача шляхом направлення повідомлення про виклик на зареєстровану адресу його місця проживання та через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.

06 листопада 2019 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулося /повернулося пізніше з відміткою «не проживає» - а.с. 91/; відповідач про виклик до суду також повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України /а.с. 83/.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 листопада 2019 року.

29 листопада 2019 року справу було знято з розгляду в зв`язку з відпусткою головуючого судді Бузунко О.А. Наступне судове засідання призначено на 11 грудня 2019 року.

11 грудня 2019 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення не повернулося /повернулося пізніше з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» - а.с. 98/; розгляд справи відкладено до 13 січня 2020 року.

13 січня 2020 року представник позивача до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач до суду також не з`явився, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «не проживає» - а.с. 102/; відповідач про виклик до суду також повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України /а.с. 105/.

В матеріалах справи міститься повідомлення про надання доручення на виконання робіт, в якому мається номер телефону відповідача /а.с. 12/, проте вказаний номер не є дійсним.

Таким чином, судом вживалися всі необхідні та можливі заходи для повідомлення та виклику відповідача в судові засідання, проте відповідач до суду не з`явився. З метою недопущення затягування розгляду справи, беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін.

Крім того, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2016 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 по просп. Оболонському, 11 в м АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не упевнився у безпечності маневру та здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3

09 грудня 2016 року постановою Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням /а.с. 16/.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с. 14 - відповідь Моторного транспортного (страхового) бюро України/.

31 жовтня 2016 року потерпілий ОСОБА_3 подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду /а.с. 5/.

20 січня 2017 року потерпілий ОСОБА_3 як власник пошкодженого майна, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою /а.с. 15/.

На підставі Наказу № 3295 від 13 квітня 2017 року позивач відшкодував ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 10868 /десять тисяч вісімсот шістдесят вісім/ гривень 83 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 3295рв від 14 квітня 2017 року /а.с. 38-40/.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 6709/4 від 25 листопада 2016 року, підготовленого TOB «ЕАК «Фаворит», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 10868 /десять тисяч вісімсот шістдесят вісім/ гривень 83 копійки без урахування ПДВ та ВТВ /а.с. 18-24/.

За послуги TOB «ЕАК «Фаворит» позивач поніс витрати в розмірі: 670 (шістсот сімдесят) гривень. Даний факт підтверджується рахунком № 6709/4 від 29 листопада 2016 року, актом виконаних робіт та платіжним дорученням № 6709/4рв від 09 грудня 2016 року /а.с. 35-37/.

Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування"встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а також за послуги аварійного комісара, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 1191, 1166 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

У Х В А Л И В :

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (, р/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва. МФО 322313, м. Київ, бул. Русанівський, 8, 02154) витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому та вартість проведення дослідження КТЗ в сумі 11 538 /одинадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім/ гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (, р/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва. МФО 322313, м. Київ, бул. Русанівський, 8, 02154) понесені судові витрати в сумі 1921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ гривня 00 копійок.

Відомості про учасників провадження:

Моторно (транспортне) страхове бюро України: , р/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва. МФО 322313, м. Київ, бул. Русанівський, 8, 02154.

Представник позивача - адвокат Грабова Олена Володимирівна: 14034, м. Чернігів, вул. Рокосовського, буд. 70/154 (офіс 2).

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Бузунко