Номер провадження: 22-ц/813/2800/20
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А.,

з участю секретаря Ткачука В.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року про відкриття провадження, постановлену під головуванням судді Єршової Л.С., -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , також призначене підготовче судове засідання.

Не погодившись з ухвалою суду про відкриття провадження, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що ухвала прийнята з порушенням правил цивільної юрисдикції.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 зазначає, що предметом розгляду справи є визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при народженні набула польське громадянство та є громадянкою Республіки Польща і не є громадянкою України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , представник ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_7 дійсно зареєстрована як громадянка України, при цьому має громадянство Республіки Польща за народженням, та має постійне місце проживання, за адресою матері, а саме: АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права іздотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини, про визначення місця проживання дитини, в якому просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з її матір`ю - громадянкою України ОСОБА_1 , до досягнення дитиною повноліття; стягнути з громадянина Республіки Польща, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в грошовій одиниці України, що еквівалентно 500 доларів США, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Суддя, відкриваючи провадження у справі, виходив з того, що справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту (а.с. 7).

Тобто, позивач ОСОБА_1 на законних підставах звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з вказаним позовом за своїм зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Також судом встановлено, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за місцем проживання матері ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , представника ОСОБА_9 про те, що предметом розгляду справи є визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при народженні набула польське громадянство та є громадянкою республіки Польща і не є громадянкою України, в зв`язку з чим до вказаного предмету спору про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини має бути застосовано законодавство Республіки Польща, колегія суддів вважає безпідставними за наступних підстав.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачені загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Підстави визначення підсудності справ судам України передбачені ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право». Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України,крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1 ст.32 Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти.

Сторонами не оспорюється факт того, що позивач є громадянкою України, яка разом із малолітньою дитиною, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають на території України, за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, позивачка на законних підставах звернулася до суду з позовом, в якому зазначені дві позовні вимоги про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини за своїм зареєстрованим місцем проживання, що за територіальною підсудністю відноситься до Приморського районного суду м. Одеси, що відповідає положенням ч. 1 ст. 28 ЦПК України для звернення до суду з позовом.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 січня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Т.В. Цюра

______________________________________ Л.А. Гірняк