14 січня 2020 року місто Чернігів
Справа №751/8285/19
Провадження №2/751/51/20
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Дасюк Н. В.
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 (а.с.3-4).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Разом з ним в даному будинку зареєстровані дружина та син - відповідач по справі. Зазначає, що з 2009 року син не проживає з ними. Фактичне його місце проживання на АДРЕСА_2 . Посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування даним житловим приміщенням.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15 листопада 2019 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначив судове засідання для розгляду справи по суті.
Протокольною ухвалою суду від 16.12.2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у порядку ст. 178 ЦПК України не надав.
Суд, у відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України визнав можливим провести розгляд справи по суті у відсутності відповідача.
З урахуванням вищевикладеного судом 14.01.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Як вбачається із копії договору купівлі - продажу від 24.11.2001 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.7).
Право власності зареєстровано за ОСОБА_1 в Чернігівському МБТІ 27.11.2001 року, реєстраційний напис на право власності занесено у реєстрову книгу за №186 та реєстровим №7064.
Згідно копії домової книги з 11.07.2009 року в будинку АДРЕСА_1 , крім позивача та його дружини, зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 26.07.2019 року також підтверджується факт реєстрації ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 (а.с.6зв).
Згідно акту вуличного комітету №6 від 28.10.2019 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 11.07.2009 рок на АДРЕСА_1 , але проживає на вул. Текстильників у зв`язку з одруженням (а.с.11).
У судовому засіданні 16.12.2019 року були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - сусіди позивача, які підтвердили, що відповідач не проживає у вказаній частині будинку з моменту його реєстрації, особисті речі в будинку відповідача відсутні. Відповідачу не створювали перешкоди у користуванні спірним будинком.
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Згідно положень ст.ст.17, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.
Враховуючи, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання, за вказаною адресою не проживає з 2009 року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним майном, а отже, відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення суду складено 14.01.2020 року.
Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Суддя Н. В. Маслюк