Справа № 635/4500/20
Провадження № 6/642/130/20
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Варук С.В.

за участю приватного виконавця Цимбал С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання приватного виконавця Цимбал Сергія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року приватний виконавець Цимбал С.В. звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням, у якому просив звернути стягнення на Ѕ частку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка оформлена в установленому законом порядку на праві спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

В обгрунтування подання приватний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 59504163 по примусовому виконанню виконавчого листа № 642/498/16-ц, виданого 03.04.2017 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 286 880,58 грн., моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 3 420,20 грн., а всього 305 300,78 грн. При виконанні судового рішення державним виконавцем було встановлено, що у боржника не має рахунків та джерел отримання доходів на території України, боржник не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами на території України, не має зареєстрованих на праві власності транспортних засобів, не має рахунків в наступних банках АТ «ОТП Банк», філії ХОУ АТ «Ощадбанк України», АТ «Мегабанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «Укрсоцбанк», АТ «Райфайзен банк Аваль», АТ «Банк Грант», АТ «УкрСибБанк». Однак, встановлено, що згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 13.09.2019 року, винесена постанова про арешт коштів боржника від 20.08.2019 року прийнята до виконання та встановлено, що боржник ОСОБА_1 має три наступні рахунки: НОМЕР_1 , валюта: гривна України, НОМЕР_2 , валюта: гривня України та НОМЕР_3 , валюта: гривня України. Один з вказаних рахунків мав залишок коштів у розмірі 0,24 грн., які були згідно платіжної вимоги приватного виконавця від 04.10.2019 року списані 08.10.2019 року АТ КБ ПриватБанк» на депозитний рахунок приватного виконавця Цимбала С.В.

Згідно інформаційної довідки від 10.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна при пошуку щодо суб`єкта, за боржником ОСОБА_1 було встановлено наявність нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Зазначена частина майна була передана ОСОБА_2 на підставі ч. 6 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», про що було видане відповідне свідоцтво. Вартість вказаного майна була визначена у розмірі 156 016,00 грн., з чим стягувач погодилася, та у зв`язку з чим розмір заборгованості за виконавчим документом змінився та склав 149284,78 грн. (305300,78 грн. - 156016,00 грн.), які є сумою коштів, які підлягають стягненню з боржника на даний час.

Під час подальших виконавчих дій, зокрема роботи з відповідними реєстрами Міністерства юстиції України, приватним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 , фактично є власником іншої 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , однак від оформлення у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та їх реєстрації шляхом отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом ухиляється. До цього часу вищевказана 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , про що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, після смерті якої із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита.

Таким чином, право власності на спадкове майно отримав боржник по справі на підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час її смерті, факт чого підтверджується відповідю вих. № 1008 від 25.03.2020 року на запит приватного виконавця до Пісочинської селищної ради вказане, що згідно даними картотеки Пісочинської селищної ради Харківської ради Харківської області, а саме місця проживання боржника щодо дати його реєстрації за вищевказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину, тобто має майнові права на частину спірної квартири, однак не звернувся до нотаріуса за видачею йому

свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадщину.

03 серпня 2020 року Харківський районний суд Харківської області постановив ухвалу про передачу подання за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

25 вересня 2020 року подання надійшло до Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 вищевказане подання прийнято до провадження та призначений розгляд у судовому засіданні.

У судовому засіданні приватний виконавець підтримав подану заяву з викладених підстав та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. До судового засідання не з?явилися. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 440 ЦПК України, суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши приватного виконавця, перевіривши його доводи та дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що відсутні підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної події у розмірі 286 880 грн. 58 коп., моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної події у розмірі 15 000 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3 420 грн. 20 коп., а всього 305 300,78 грн.

На виконання вищевказаного рішення Ленінський районний суд м. Харкова 03 квітня 2017 року видав виконавчий лист (а.с. 6).

09 липня 2019 року приватний виконавець Цимбал С.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 59504163 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 149 284,78 грн. (а.с. 5).

Після відкриття виконавчого провадження на виконання приписів Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 :

1) не має джерел отримання доходів на території України, що підтверджується електронними відповідями Державної фіскальної служби України на запит № 83598475 від 21.07.2020 та на запит № 83598481 від 21.07.2020 (а.с. 7);

2) не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами на території України, що підтверджується електронними відповідями Пенсійного фонду України № від 21.07.2020 та № від 21.07.2020 (а.с. 8);

3) не має зареєстрованих на праві власності транспортних засобів, що підтверджується відповіддю на запит № 83598498 від 21.07.2020 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с. 9);

4) не має рахунків в наступних банках: АТ «Мегабанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «УКРСИББАНК», що підтверджується відповідями про залишення без виконання постанов приватного виконавця про арешт коштів боржника від 20.08.2019 року на суму 164781,78 грн., наданих вказаними фінансовими установами (а.с. 12-14).

Згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 13.09.2019 року винесена приватним виконавцем постанова про арешт коштів боржника від 20.08.2019 року прийнята до виконання та встановлено, що боржник ОСОБА_1 має три наступні рахунки: НОМЕР_1 , валюта: гривна України, НОМЕР_2 , валюта: гривня України та НОМЕР_3 , валюта: гривня України. Однак, банк зазначив, що на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови приватного виконавця (а.с. 15).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 21.02.2020 приватним виконавцем Цимбал С.В., встановлено, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Також згідно вказаної довідки встановлено, що власником іншої Ѕ частини зазначеної квартири є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

У судовому засіданні приватний виконавець Цимбал С.В. зазначив, що оскільки було встановлено майно боржника виключно у формі частини нерухомого майна, то на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки майно не було реалізовано на відкритих торгах, ОСОБА_2 на підставі ч. 6 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» було передано майно, що належало боржнику ОСОБА_1 , а саме Ѕ частина однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Також приватний виконавець зазначив, що вартість вказаного майна була визначена у розмірі 156 016 грн., з чим стягувач погодилася, та у зв`язку з чим розмір заборгованості за виконавчим документом змінився та склав 149284,78 грн. (305300,78 грн. - 156016,00 грн.), які є сумою коштів, які підлягають стягненню з боржника на даний час.

При цьому приватним виконавець зазначав, що боржник ОСОБА_1 у встановленому законом порядку є таким, що прийняв спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 , яка складається, зокрема, Ѕ частки однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

На запит приватного виконавця Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області листом за вих. № 1814/01.16 від 20.06.2020 повідомила, що після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_3 з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. Свідоцтв про право на спадщину держконтора не видавала (а.с. 20).

Частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 ст. 440 ЦПК України передбачено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Це обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Як передбачено частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Проте, приватним виконавцем не доведений факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. В матеріалах подання немає жодних відомостей про вартість, зазначеного в поданні майна, станом на 2020 рік. Вказані обставини державним виконавцем не з`ясовані, докази до суду з цього питання не надані. Отже, державним виконавцем не доведено, що ним дотримано черговість звернення стягнення на майно боржника.

Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як зазначалось вище після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита. Свідоцтв про право на спадщину держконтора не видавала.

Разом з тим, з матеріалів справи неможливо встановити дату смерті ОСОБА_3 , а лише вбачається, що відповідь нотконтори була надана у червні 2020 року, з поданням приватний виконавець звернувся у липні 2020 року та у судовому засіданні станом на 30.11.2020 приватний виконавець не надав даних чи сплинув шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, чи отримав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, що б давало підстави зареєструвати його право власності на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (ст. 182 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч приписам ст. 81 ЦПК України, приватний виконавець не надав доказів того, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої, а інші спадкоємці відсутні і їх права не будуть порушені у разі звернення стягнення на спадкове майно.

Крім цього, приватний виконавець не додав до заяви доказів того, що у ОСОБА_1 недостатньо грошових коштів або іншого рухомого майна, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги стягувача, тоді як звернення стягнення на нерухоме майно проводиться в останню чергу (ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Приватним виконавцем не доведена визначена ним сума у розмірі 156 016 грн., яку він списав в рахунок погашення боргу, визначивши самостійно вартість Ѕ частки спірної квартири, яка належала ОСОБА_1 .

Отже, приватним виконавцем не доведено, що ним дотримано черговість звернення стягнення на майно боржника.

З огляду на викладене, заява державного виконавця є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 354, 440 ЦПК України, ч. 4 ст. 334, ч. 1, ч. 2 ст. 549, ч. 1 ст. 1296 ЦК України,ст.ст. 18, 48, 50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

П о с т а но в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця Цимбал Сергія Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було проголошено тільки вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 08 грудня 2020 року.

Суддя В.В. Вікторов