Постанова

Іменем України

10 січня 2020 року

м. Київ

справа № 459/2617/17-ц

провадження № 61-38167св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Вище професійне училище № 11 м. Червонограда,

третя особа - директор Вищого професійного училища № 11

м. Червонограда Білик Оксана Михайлівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Вищого професійного училища № 11

м. Червонограда на постанову Апеляційного суду Львівської області

від 16 травня 2018 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Нікітченка А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищого професійного училища № 11 м. Червонограда (далі - ВПУ № 11), третя особа - директор ВПУ № 11 Білик О. М., про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 12 липня 1984 року працював у середньому професійно-технічному училищі (далі - СПТУ) № 62 на посаді викладача фізики та 15 грудня 1984 року був звільнений у зв`язку із призивом його на військову службу, яку проходив по 21 травня 1986 року.

З 03 червня 1986 року працював у Червоноградському професійно-технічному училищі № 62 (далі - Червоноградське ПТУ № 62) на посаді фізика Червоноградського ПТУ № 62. 01 вересня 1998 року Червоноградське ПТУ № 62 реорганізовано у ВПУ № 11 та того ж дня його переведено викладачем фізики у такому училищі. Наказом відповідача

від 31 серпня 2017 року № 17-к/3 його звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Вважав вищевказаний наказ про його звільнення з посади викладача фізики ВПУ № 11 незаконним та безпідставним, оскільки його звільнено за відсутності згоди профспілки та без урахування того, що він мав переважне право на залишення на роботі. Також, вважав, що скорочення штату працівників загальноосвітніх навчальних закладів мало відбуватись за рахунок скорочення інших працівників, а не педагогічних, а тому були відсутні підстави для звільнення його як педагогічного працівника у зв`язку із скороченням чисельності працівників ВПУ № 11.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ від 31 серпня 2017 року № 17-к/3 «Про вивільнення працівників» у частині його звільнення із займаної посади; поновити його на посаді викладача фізики ВПУ № 11; виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку із зменшенням кількості учнів у навчальному закладі та відповідно до регіонального замовлення у

2016-2017 навчальному році та пропозицій на 2017-2018 навчальний рік щодо підготовки робітничих кадрів ВПУ № 11, відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства було скорочено чисельність штату працівників училища у тому числі і посаду викладача фізики ВПУ № 11, яку займав позивач, тому звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, а трудові права позивача не були порушені у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задоволено. Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2017 року скасовано та позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ від 31 серпня 2017 року № 17-к/3 «Про вивільнення працівників» ВПУ № 11 м. Червонограда у частині звільнення з роботи 31 серпня 2017 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України - ОСОБА_1 , викладача фізики. Поновлено

ОСОБА_1 на роботі у ВПУ № 11 на посаді викладача фізики. Стягнуто з ВПУ № 11 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 45 203,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Приймаючи постанову, апеляційний суд виходив з того, що позивача звільнено з роботи з порушенням норм трудового законодавства, зокрема, відповідачем не враховано переважного права позивача на залишення його на роботі, оскільки він мав більш тривалий педагогічний стаж роботи та більший тарифікаційний розряд ніж інші викладачі ВПУ № 11, а тому правовим наслідком є його поновлення на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, нарахованого у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого

1995 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду,

ВПУ № 11, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 05 липня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано із Червоноградського міського суду Львівської області зазначену цивільну справу.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду не відповідає засадам законності і обґрунтованості, постановлене з порушенням норм процесуального права, зокрема ВПУ № 11 було позбавлено можливості скористатися своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу та інших доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , оскільки ні апеляційна скарга, ні ухвала про відкриття апеляційного провадження за такою скаргою судом не направлялась на адресу ВПУ № 11. Також заявник посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено встановлений статтею 371 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги. Крім того, вважає, що апеляційним судом неправильно застосовано норми і матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу у якому зазначено, що оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що звільнення позивача відбулося з порушенням встановленого чинним законодавством порядку.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 працював на посаді викладача фізики ВПУ № 11.

Наказом ВПУ № 11 від 30 травня 2017 року № 8-к/3 «Про скорочення штату працівників та створення комісії» у зв`язку із зменшенням кількості учнів у навчальному закладі та відповідно до обсягів регіонального замовлення у 2016-2017 навчальному році та пропозицій на 2017-2018 навчальний рік щодо підготовки робітничих кадрів ВПУ № 11 визначено: скоротити чисельність працівників до 31 серпня 2017 року в кількості 5 (п`яти) викладачів та 4 (чотирьох) майстрів виробничого навчання з професії «Оператор комп`ютерного набору, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних» відповідно до вимог чинного законодавства; створити комісію по скороченню (вивільненню) працівників у складі - Білик О. М. (директор, голова комісії), ОСОБА_4 (заступник директора з НВР), ОСОБА_5 (голова профкому), ОСОБА_6 (голова профкому), ОСОБА_7 (головний бухгалтер), ОСОБА_8 (юрисконсульт), ОСОБА_9 (інспектор з кадрів); повідомити голів первинної профспілкової організації в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скорочення чисельності працівників; комісії до 29 червня 2017 року, відповідно до статті 42 КЗпП України визначити перелік працівників, які підлягають скороченню (вивільненню). Засідання комісії оформляти протокольно.

21 червня 2017 року на виконання вищевказаного наказу від 30 травня

2017 року № 8-к/3 відбулося засідання комісії щодо скорочення (вивільнення) працівників, та згідно протоколу № 1 було вирішено попередити працівників училища про наступне звільнення з роботи

з 31 серпня 2017 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (скорочення штату працівників) не пізніше, ніж за два місяці, і про можливість подальшого працевлаштування (переведення) на іншу посаду, в тому числі ОСОБА_1 (викладача фізики) та запропонувати переведення на посаду столяра, електромонтера, слюсаря-ремонтника, двірника (0,5 ставки), за умови проходження курсів перепідготовки, перекваліфікації на іншу посаду.

Комісією було вирішено, що ОСОБА_1 підлягає попередженню про наступне звільнення (вивільнення), оскільки має менший рівень кваліфікації.

22 червня 2017 року ОСОБА_1 попереджено про звільнення його

31 серпня 2017 року із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

05 липня 2017 року ВПУ № 11 звернулося із поданням № 41 «Про розірвання трудового договору з працівниками» до голови первинної профспілкової організації працівників ВПУ № 11 ОСОБА_5 , у якому просить надати згоду про наступне звільнення із займаних посад працівників училища, які є членами профспілки, у тому числі ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 37 засідання профкому від 29 серпня 2017 року первинної профспілкової організації працівників ВПУ № 11, присутні члени профкому у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, не надали дозволу на звільнення

ОСОБА_1 з посади викладача (5 утрималось), та звернулися до директора училища з проханням розглянути можливість надання годин ОСОБА_1 із неповним навантаженням та можливість допрацювати до пенсійного віку.

Разом з тим, відповідно до витягу з протоколу № 37а засідання профкому від 30 серпня 2017 року первинної профспілкової організації працівників ВПУ № 11, присутні члени профкому, у складі: ОСОБА_5,

ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_12 та

ОСОБА_14, постановили: погодити педагогічне навантаження викладачів та інших педагогічних працівників на 2017-2018 навчальний рік; голові первинної профспілкової організації працівників ВПУ № 11 погоджувати і підписувати тарифікаційні списки згідно даного педагогічного навантаження протягом навчального року.

Також, встановлено, що відповідно до заяв на ім`я директора ВПУ № 11, ОСОБА_1 неодноразово звертався з такими про надання неповного педагогічного навантаження, а саме на: 2007-2008 навчальний рік;

2009-2010 навчальний рік; 2010-2011 навчальний рік; 2011-2012 навчальний рік; 2014-2015 навчальний рік; 2015-2016 навчальний рік, та востаннє,

30 серпня 2017 року, на 2017-2018 навчальний рік.

31 серпня 2017 року ВПУ № 11 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що, станом на 31 серпня 2017 року вільних годин фізики та астрономії для надання йому неповного педагогічного навантаження на 2017-2018 роки немає.

Відповідно до довідки ВПУ № 11 станом на 01 вересня 2015-2017 років» загальна кількість учнів у ВПУ № 11, на 2015 рік, становила - 404, план регіонального замовлення виконано на 78,8%; на 2016 рік загальна кількість учнів - 401, план регіонального замовлення виконано на 85,6%; на 2017 рік загальна кількість учнів - 358, план регіонального замовлення виконано

на 67,9%.

Крім цього, відповідно до довідки ВПУ № 11 «Про кількість годин фізики та астрономії на 2015-2018 рр.» на 2015-2016 навчальний рік було визначено 700 год. фізики та 68 год. астрономії; на 2016-2017 навчальний рік - 560 год. фізики та 102 год. астрономії; на 2017-2018 навчальний рік - 544 год. фізики та 68 год. астрономії.

Відповідно до довідки ВПУ № 11 від 24 листопада 2017 року № 72

у 2015-2017 навчальних роках викладачами фізики у навчальному закладі були - ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Педагогічне навантаження викладачів та інших педагогічних працівників ВПУ № 11 на 2017-2018 навчальний рік погоджене 30 серпня 2017 року головою комітету профспілки ОСОБА_5 та затверджене 30 серпня 2017 року директором ВПУ № 11 Білик О. М .

Крім того, відповідно до тарифікаційного списку за 2016-2017 роки ні у ОСОБА_5 , ні у ОСОБА_1 не було повного педагогічного навантаження на навчальний рік: у ОСОБА_5 - 350 годин (фізика, основи енергоефективності); у ОСОБА_1 - 408 годин (фізика, астрономія, сімейні цінності).

Відповідно до тарифікаційного списку на 2017-2018 роки ОСОБА_5 встановлено педагогічне навантаження на навчальний рік у 692 години (фізика, астрономія, основи енергоефективності).

Станом на день звільнення позивача із займаної посади педагогічний стаж його роботи складав 32 роки та, станом на 2016-2017 навчальний рік, він мав 11 тарифікаційний розряд, які є більшими, ніж в частини інших викладачів.

Наказом ВПУ № 11 від 31 серпня 2017 року № 17-к/3 ОСОБА_1 було звільнено з посади викладача фізики ВПУ № 11 згідно пункту 1

статті 40 КЗпП України у зв`язку із ненаданням згоди на переведення на інші запропоновані посади, з неможливістю подальшого працевлаштування у зв`язку із відсутністю роботи за відповідною професією (спеціальністю) та відсутністю іншої роботи в училищі.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ВПУ № 11 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Однією з гарантій забезпечення права громадянин на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року

№ 9 розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1

статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що відповідачем не було враховано переважне право на залишення на роботі позивача, оскільки останній має більш тривалий педагогічний стаж роботи та вищий тарифікаційний розряд, дійшов правильного висновку про те, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог статті 42 КЗпП України, що є підставою для поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги про те, що на адресу ВПУ № 11 судом апеляційної інстанції не направлялись копія апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та копія ухвали суду про відкриття апеляційного провадження за такою скаргою спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких ВПУ № 11 були направлені відповідні копії згідно вимог ЦПК України.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком апеляційного суду щодо їх оцінки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вищого професійного училища № 11 м. Червонограда залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович