Постанова

Іменем України

10 січня 2020 року

м. Київ

справа № 759/15306/17-ц

провадження № 61-11925св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження (стягувач) - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

представник заінтересованої особи- ОСОБА_3,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Сержанюка А. С., Сліпченка О. І., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л., заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що в межах виконавчого провадження № 56502295 про стягнення з нього матеріального збитку у сумі 1 498 872 грн, моральної шкоди 50 000 грн та судового збору 8 900 грн, під час здійснення виконавчих дій, приватним виконавцем Вольф Т. Л. допущено ряд порушень, оскільки не було дотримано вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», боржником не було отримано копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавцем порушено порядок черговості звернення стягнення на майно, порушено порядок опису майна, огляду об`єктів оцінки.

Таким чином, приватним виконавцем було грубо порушено Закон України «Про виконавче провадження», що призвело до виставлення на торги та реалізації нерухомого майна боржника.

Вказував, що порушення, допущені під час оцінки майна, мали очевидний для приватного виконавця характер, тому слід вважати, що останній бажав або свідомо допускав настання несприятливих для нього наслідків.

Незаконні дії приватного виконавця спричинили тяжкі наслідки для нього і в результаті він позбавлений права власності на своє майно.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними (незаконними) дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. щодо відкриття виконавчого провадження

№ 56502295 за виконавчим листом № 759/15306/17 від 14 травня 2018 року та ухвалення в межах виконавчого провадження № 56502295 постанов, зокрема, про відкриття виконавчого провадження від 30 травня 2018 року, про арешт коштів боржника від 30 травня та 07 червня 2018 року, про арешт майна боржника (арешт земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ) від 31 травня 2018 року, про арешт майна боржника

(арешт незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67%, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 ) від 31 травня 2018 року, про опис та арешт майна боржника від 08 червня 2018 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (оцінка земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67 %, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ) від 08 червня 2018 року, про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 11 вересня 2018 року, про опис та арешт майна (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) від 18 вересня 2018 року, про опис та арешт майна (гараж № НОМЕР_3 , що розташований:

АДРЕСА_3 ) від 18 вересня 2018 року, про опис та арешт майна (квартира, що розташована за адресою:

АДРЕСА_4 ) від 18 вересня 2018 року, про опис та арешт майна (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі

АДРЕСА_5 ) від 18 вересня 2018 року, про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі АДРЕСА_5 )

від 19 вересня 2018 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності

(транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 )

від 20 вересня 2018 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності

(гараж № НОМЕР_3 , що розташований: АДРЕСА_3 ) від 20 вересня 2018 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності (рухоме майно, що знаходилось в квартирі АДРЕСА_5 ) від 21 вересня 2018 року, про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) від 24 вересня 2018 року та визнати їх неправомірними, визнати незаконними дії приватного виконавця щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282 площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництвом житловий будинок, готовністю 67 %, загальною площею 346,9 кв. м щодо реалізації майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 та незавершене будівництво - житловий будинок готовністю 67 %, загальною площею 346,9 кв. м при проведенні оцінки майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 та незавершене будівництвом житловий будинок готовністю 67 %, загальною площею 346,9 кв. м, по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна щодо вилучення транспортного засобу та рухомого майна в квартирі, визнати недійсними наслідки всіх виконавчих дій приватного виконавця, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. усунути допущені порушення шляхом закриття виконавчого провадження № 56502295 за виконавчим листом № 759/15306/17 та повернення виконавчого листа стягувачу, вчинення всіх необхідних дій, спрямованих на скасування постанов в рамках виконавчого провадження, скасування накладених в межах виконавчого провадження № 56502295 арештів, в тому числі, скасування обтяжень у відповідних реєстрах та повернення переданого третім особам для зберігання, оцінки та реалізації майна боржнику.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у складі судді

Журибеди О. М. від 13 березня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги на дії приватного виконавця. Скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. про винесення в межах виконавчого провадження № 56502295 постанов від 30 травня 2018 року про відкриття виконавчого провадження; від 30 травня 2018 року та 07 червня 2018 року про арешт коштів боржника; від 31 травня 2018 про арешт майна боржника (арешт земельної ділянки, кадастровий :01:100:0282, площею

0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ); від 31 травня 2018 про арешт майна боржника (арешт незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 67 %, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 );

від 08 червня 2018 року про опис та арешт майна боржника; від 08 червня 2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (оцінка земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67 %, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ); від 11 вересня 2018 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу; від 18 вересня 2018 року про опис та арешт майна (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ); від 18 вересня 2018 року про опис та арешт майна (гараж № НОМЕР_3 , що розташований: АДРЕСА_3 ,); від 18 вересня

2018 року про опис та арешт майна (квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ); від 18 вересня 2018 року про опис та арешт майна (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі: АДРЕСА_4 );

від 19 вересня 2018 року про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі: АДРЕСА_4 ); від 20 вересня 2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ); від 20 вересня 2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності (гараж № НОМЕР_3 , що розташований: м

АДРЕСА_3 ); від 21 вересня 2018 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі:

АДРЕСА_4 ); від 24 вересня 2018 року про передачу майна на зберігання іншому зберігачу транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

Визнано неправомірними дії приватного виконавця щодо передачі на реалізацію нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282, площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво - житловий будинок готовністю 67 %, загальною площею 346,9 кв. м. Визнано неправомірними дії приватного виконавця щодо реалізації майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282, площею

0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершене будівництвом житловий будинок готовністю 67 %, загальною площею

346,9 кв. м. Визнано неправомірними дії приватного виконавця при проведенні оцінки майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282. площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , та незавершене будівництво - житловий будинок, готовністю 67 %, загальною площею 346,9 кв. м. Визнано неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна. Визнано незаконними дії приватного виконавця щодо вилучення транспортного засобу та рухомого майна в квартирі. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. усунути допущені порушення. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником копії постанови про відкриття провадження. При цьому вказував на те, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г, перед тим як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, відповідно до частин другої, п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме будинок та земельну ділянку, оскільки у нього у власності, як було встановлено виконавцем та підтверджено документами в матеріалах провадження, є транспортний засіб, гараж, рухоме майно в квартирі, мало бути здійснено в останню чергу, проте виконавець не виходив до місця реєстрації та місця проживання боржника задля виявлення та опису рухомого та нерухомого майна, не здійснював розшук транспортного засобу.

Таким чином, суд вважав, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в ході розгляду скарги було встановлено неправомірність дій та постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. та ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року скасовано і ухвалено у справі нове судове рішення про залишення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця без задоволення.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що 30 травня 2018 року постанова про відкриття відкрито виконавчого провадження № 56502295 була направлена рекомендованим повідомленням ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому листі, що відповідно до частини першої

статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» є належною підставою вважати про обізнаність (повідомлення) боржника про виконавче провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначав, що матеріали справи не містять будь-яких належних доказів відповідно до статей 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що приватний виконавець, на момент вчинення виконавчих дій, мав інформацію про наявність іншого рухомого майна чи грошових коштів, що належать боржнику. Викладене повністю підтверджує законність дій та процесуальних документів суб`єкта оскарження, який проводив виконавчі дії з приводу виконання рішення суду, яке є завершальною стадією судового провадження згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій не було порушено черговості стягнення на майно боржника.

Крім того, зазначені заявником вимоги щодо зобов`язання приватного виконавця усунути допущені порушення шляхом: закриття виконавчого провадження № 56502295 за виконавчим листом № 759/15306/17 та повернення виконавчого листа стягувачу, вчинення всіх необхідних дій, спрямованих на скасування постанов у рамках виконавчого провадження, скасування накладених у межах виконавчого провадження № 56502295 арештів, у тому числі скасування обтяжень у відповідних реєстрах, та повернення переданого третім особам для зберігання, оцінки та реалізації майна боржнику, окрім іншого, не ґрунтуються на вимогах пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.

У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції вірно встановлено, що приватний виконавець своїми діями щодо передачі на реалізацію нерухомого майна грубо порушив встановлений Законом України «Про виконавче провадження» порядок, передбачений статтями 48, 50 вказаного Закону, що призвело до виставлення на торги та реалізації нерухомого майна боржника при обізнаності приватного виконавця про існування у боржника транспортного засобу, рухомого майна у квартирі, гаража та приватним виконавцем не надано доказів дотримання порядку черговості звернення стягнення на майно. Відповідно до матеріалів справи приватний виконавець, не дочекавшись відповідей на свої запити, почав вчиняти виконавчі дії одразу ж після відкриття виконавчого провадження. Вказане свідчить, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку, що приватним виконавцем було здійснено законні дії з метою виконання рішення суду.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. на касаційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначено, що накладення арешту на нерухоме майно боржника одночасно з накладенням арешту на кошти боржника не суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене, касаційну скаргу ОСОБА_1 потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 , поданий представником - ОСОБА_3., на касаційну скаргу ОСОБА_1 у якому вказано, що грошових коштів на рахунках боржника, рухомого та нерухомого майна, яке було вилучено у останнього у сукупності не достатньо для повного виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року. Чинне законодавство не містить заборони накладення державним виконавцем арешту одночасно на грошові кошти та інше майно боржника з метою забезпечення примусового виконання судового рішення. Із вказаних підстав касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

14 травня 2018 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріального збитку у розмірі 1 498 872 грн (а. с. 13, т. 1).

Постановою приватного виконавця Вольф Т. Л. від 30 травня 2018 року, із виконанням положень пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо особи боржника, було відкрито виконавче провадження № 56502295 (а. с. 14-15, т. 1).

30 травня 2018 року постанова про відкриття виконавчого провадження

№ 56502295 була направлена рекомендованим повідомленням ОСОБА_1 за адресою, що зазначена у виконавчому листі - АДРЕСА_6 (а. с. 72-75).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав та нерухомого майна станом на 30 травня 2018 року ОСОБА_1 є власником гаражного боксу НОМЕР_3 , квартири

АДРЕСА_5 , незавершеного будівництва та земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а. с. 37-40, т. 2).

Відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 25, т. 1).

У рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем ухвалені наступні постанови: про арешт коштів боржника від 30 травня та

07 червня 2018 року; про арешт майна боржника (арешт земельної ділянки, кадастровий номер :01:100:0282 площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) від 31 травня 2018 року; про арешт майна боржника (арешт незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67 %, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 ) від 31 травня 2018 року; про опис та арешт майна боржника від 08 червня 2018 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (оцінка земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67 %, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ) від 08 червня 2018 року; про передачу майна (зазначене нерухоме майно, а саме: земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку стягувачу у рахунок погашення боргу від 11 вересня 2018 року; про опис та арешт майна (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) від 18 вересня 2018 року; про опис та арешт майна (гараж № НОМЕР_3 , що розташований: АДРЕСА_3 ) від 18 вересня 2018 року; про опис та арешт майна (квартира, що розташована за адресою:

АДРЕСА_4 ) від 18 вересня 2018 року; про опис та арешт майна (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі: АДРЕСА_4 ) від 18 вересня 2018 року; про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (рухоме майно, яке знаходилось в квартирі: АДРЕСА_4 ) від 19 вересня 2018 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер

НОМЕР_1 ) від 20 вересня 2018 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності (гараж № НОМЕР_3 , що розташований: АДРЕСА_3 )

від 20 вересня 2018 року; про призначення суб`єкта оціночної діяльності (рухоме майно, що знаходилось в квартирі: АДРЕСА_4 ) від 21 вересня 2018 року; про передачу майна на зберігання іншому зберігачу (транспортний засіб: Renault logan VAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 ) від 24 вересня 2018 року (а. с. 16-23, 28-38, 192-195, т. 1).

Відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 67 %, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , станом на 11 червня 2018 року, вартість об`єкта оцінки становить 1 310 900 грн (а. с. 24, т. 1).

Згідно із звітом про оцінку гаражного боксу НОМЕР_4, що по АДРЕСА_3 , вартість об`єкта оцінки становить 300 000 грн (а. с. 46-47, т. 1).

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу Renault logan VAN, вартість об`єкта оцінки становить 60 500 грн (а. с. 49-50, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувану постанова суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частинами першою, другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Одночасно частиною п`ятою вказаної статті визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Приписами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Отже, арешт майна боржника є одним із заходів виконавчого провадження з метою примусового виконання рішення суду для задоволення законних інтересів стягувача.

При цьому за змістом статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти, а черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять будь-яких належних доказів відповідно до статей 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що приватний виконавець на момент вчинення виконавчих дій мав інформацію про наявність іншого рухомого майна чи грошових коштів, що належать боржнику, тому приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій не було порушено черговості стягнення на майно боржника.

Доводи касаційної скарги про те, що приватним виконавцем було порушено черговість стягнення на майно боржника є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не містить заборони накладення державним виконавцем арешту одночасно на грошові кошти на інше майно боржника з метою забезпечення примусового виконання судового рішення. У цьому випадку в першу чергу здійснюється примусове списання грошових коштів, а за їх відсутності у достатньому для виконання рішення обсязі - відбувається вилучення та примусова реалізація виявленого майна боржника. При цьому, враховуючи динамічність руху грошових коштів на рахунках боржника, черговість здійснення таких виконавчих дій визначається державним виконавцем самостійно, з урахуванням конкретних обставин, у тому числі фінансового стану боржника. Таким чином, накладення у цьому випадку арешту на рухоме майно одночасно з накладенням арешту на кошти не суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження». Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі

№ 904/9386/14.

Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович