Дата документу 24.11.2020
Справа № 334/5883/19
Провадження № 2/334/1089/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Панасюри Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до концерну «Міські теплові мережі», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди. В позові зазначив, що 02.11.2018р. концерном «Міські теплові мережі» буле розпочате надання послуг з централізованого опалення, однак в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , із чотирьох батарей, опалення з`явилось лише в одній.

05.11.2018р. позивач залишив замовлення за телефоном ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» на виправлення недоліку. Станом на 09.11.2018р. за цим же телефоном позивач залишив повторне замовлення № 510758, яке також виконане не було.

12.11.2018р. позивачем було надано письмове повідомлення про неналежне надання послуг з централізованого опалення.

13.11.2018р., за відсутності представника концерну «Міські теплові мережі», позивач з двома іншими споживачами, мешканцями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , було складено акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, в якому зазначено, що центрального опалення немає в трьох із чотирьох батарей. Оскільки відповідач не приймає письмові заяви від споживачів, акт-претензія від 13.11.2018р. був направлений поштовим зв`язком до концерну «Міські теплові мережі» 16.11.2018р., витрати на надсилання поштового відправлення склали 42,00 грн.

Крім того, у зв`язку із порушенням концерном «Міські теплові мережі» Закону України «Про звернення громадян» позивач 16.11.2018р. звертався до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та до виконавчого комітету Запорізької міської ради .

З урахуванням опалюваної площі квартири 58,7 кв. метрів, про що зазначено в рахунку на сплату житлово-комунальних послуг за листопад 2018р., сума, на яку зменшується розмір плати за надання послуг з централізованого опалення, розрахований на опалювану площу квартири, складає 58,7 кв. метрів х 8,10 грн. = 475,47 грн.

На протязі 10 місяців концерн «Міські теплові мережі» відмовляє позивачу у проведенні перерахунку розміру послуг з централізованого опалення за листопад 2018р., не приймає письмові звернення громадян, тому позивач був вимушений надсилати звернення та отримувати інформацію засобами поштового зв`язку, на що витратив 181,00 грн.

Оскільки право на проведення своєчасного перерахунку розміру послуг з централізованого опалення за листопад 2018р. порушено з боку концерну «Міські теплові мережі», на протязі 10 місяців позивачу доводилось докладати додаткових зусиль для пошуку виходу із цієї ситуації, витрачати свій час на складання звернень та постійно хвилюватись щодо відмов та вирішувати питання між концерном «Міські теплові мережі» та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», позивач оцінює моральну (немайнову) шкоду, заподіяну йому концерном «Міські теплові мережі» на протязі 10 місяців, в 500,00 грн.

Позивач просить зобов`язати концерн «Міські теплові мережі» провести перерахунок розміру послуг з централізованого опалення за листопад 2018р. в квартирі за адресою АДРЕСА_4 , зменшивши його на суму 475,47 грн., що відобразити в наступному після виконання рішення суду рахунку на сплату житлово-комунальних послуг. Стягнути з концерну «Міські теплові мережі» на його користь 181,00 грн. Збитків та 500,00 грн. моральної (немайнової) шкоди.

Відповідач концерн «Міські теплові мережі» надав суду відзив, яким проти позову заперечував, та вважає, що концерн не є належним відповідачем, та позивачу належить звернутись із позовом до належного відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя».

Позивач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник концерну «Міські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином.

Представник ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання, був повідомлений належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_5 .

02.11.2018 року концерн «Міські теплові мережі» розпочав надання споживачам послуг з централізованого опалення, в тому числі і в будинок АДРЕСА_6 . Однак в квартиру АДРЕСА_7 , де проживає позивач, опалення надавалося не у повному обсязі, так із чотирьох батарей, які маються в квартирі, тепло поступало лише в одну.

Позивач 05.11.2018р. та 09.11.2020р. звертався до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», який є управителем будинку, щодо виправлення недоліку, але цей недолік виправлений не був.

12.11.2018 року позивачем було підготовлено повідомлення про неналежне надання послуг з централізованого опалення відповідачем концерн «Міські теплові мережі».

13.11.2018 року за відсутності представника концерну «Міські теплові мережі», позивачем та двома іншими споживачами було складено акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, в якому зазначено, що центрального опалення немає в трьох із чотирьох батарей. Акт-претензія був направлений поштовим зв`язком до концерну «Міські теплові мережі».

15.11.2018р. позивачем та працівником ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», ОСОБА_2 було складено акт-претензія про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі, в якому зазначено, що одна батарея гаряча, три інші ледве теплі. Після складання цього акту-претензії, наступного дня, 16.11.2018р., всі батареї в квартирі позивача запрацювали.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875-IV виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не зважаючи на складання актів-претензій від 13.11.2018р. та від 15.11.2018р. перерахунок плати за послуги з централізованого опалення у зв`язку із несвоєчасним початком опалюваного сезону 2018-2019 роки позивачем проведено не було.

При цьому листами № С-1583/п від 03.12.2018р., № С-250п від 13.02.2019р. відповідачем було повідомлено позивача, що перерахунок за послуги з централізованого опалення буде проведено, але ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» не надано відповідної інформації; листами № С-1088/п від 06.05.2019р., № 1967/22 від 14.05.2019р., № С-1150/п від 21.05.2019р. відповідач вже відмовив позивачу у проведенні перерахунку у зв`язку із відсутністю відповідної інформації від ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».

Однак ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», листами № 19/00189-1 від 25.02.2019р. № 816136 від 21.06.2019р. повідомила позивача, що інформація щодо подачі теплоносія по стоякам будинку АДРЕСА_6 була направлена до відповідача неодноразово, що є підставою зробити по квартирі 51 перерахунок плати за послуги з центрального опалення, надані протягом листопада 2018року.

Розділом VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII передбачено, що цей закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.05.2019р., крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3 - 7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3 1, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 01.01.2019р.

Тобто ст. 7 та 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII введені в дію з 10.06.2018р.

Відповідно до ст. 7 та 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості.

Згідно зі ст. 16 та 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875-IV (який діяв в листопаді 2018р.) виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Постанова) затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі - споживачі), яким надаються послуги.

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Суд вважає таким, що не заслуговує на увагу, твердження відповідача про те, що концерн «Міські теплові мережі» несе відповідальність лише за своєчасну подачу теплоносія, його якість та технічний стан мереж, по яким проводиться його транспортування, до межі розподілу об`єкту теплопостачання.

Ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, яка звільняє виконавця комунальної послуги за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо він доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала встановленим вимогам, введена в дію з 01.05.2019р., тому не застосовувалась в листопаді 2018 року.

При цьому доказів того, що у спірний період якість послуги з постачання теплової енергії на межі інженерно-технічних систем приміщення споживача відповідала встановленим вимогам суду не було надано.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010р. № 151, виконавець зобов`язаний провести протягом місяця, що настає за розрахунковим, перерахунок розміру плати за надані споживачеві послуги у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості незалежно від наявності заборгованості за надані послуги.

Таким чином суд відхиляє доводи відповідача про те, що відсутність опалення з 02.11.2018 року по 16.11.2018 року відбулося не з вини комунального підприємства.

Оскільки послуги з централізованого опалення надаються позивачу безпосередньо відповідачем, концерном «Міські теплові мережі», послуги в період з 02.11.2018р. по 15.11.2018р. були надані позивачу не в повному обся зі, це є підставою для проведення відповідного перерахунку. Доказів зі сторони відповідача, що вказаний перерахунок було проведено суду не надано. Суд позбавлений можливості самостійно провести перерахунок, враховуючи, що теплопостачання в квартирі позивача з 02.11.2018 по 16.11.2018 року було відсутнє не у повному обсязі, а частково, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати концерн «Міські теплові мережі» провести перерахунок наданих послуг з централізованого опалення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Під збитками ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Протягом 10 місяців відповідач відмовляв позивачу в проведенні перерахунку розміру послуг з централізованого опалення за листопад 2018р., тому позивач був вимушений відстоювати свої права шляхом направлення листів засобами поштового зв`язку, на що позивач витратив 181,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи оригіналами поштових квитанцій.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як встановлює п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Тобто вказана норма передбачає відшкодування моральної шкоди споживачу лише, у зв`язку із завданням внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» N 3390-VI від 19.05.2011, яким внесено зміни в положення пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода, яка заподіяла каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть у зв`язку з придбанням товару неналежної якості.

Позивачем не надано і матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів про наявність підстав для відшкодування судом моральної шкоди відповідно до закону.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не ґрунтуються на вищевикладених вимогах закону, у зв`язку з чим відсутні жодні правові підстави для їх задоволення.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги відмову відповідача від проведення перерахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення даного позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», про зобов`язання вчинити дії, стягнення збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати концерн «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, б. 137, м. Запоріжжя, 69091, ) провести перерахунок наданих послуг з централізованого опалення в квартиру АДРЕСА_5 у зв`язку з частковою відсутністю теплопостачання в квартирі ОСОБА_1 з 02.11.2018 по 16.11.2018 року.

Стягнути з концерну «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, б. 137, м. Запоріжжя, 69091, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) матеріальні збитки у розмірі 181,00 грн. (сто вісімдесят одна гривна).

Стягнути з концерну «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, б. 137, м. Запоріжжя, 69091, ) на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.)

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.12.2020 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.