Справа № 442/173/20
Провадження № 2/442/394/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадження Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла вказана вище позовна заява, в якій позивач просить: поділити спільне майно подружжя, яке належить їм: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме автомобіль марки Daewoo Sens Т13110, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , а саме: визнати за нею право власності на Ѕ частку у праві власності на вказаний автомобіль.

Одночасно з позовною заявою подано, заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом арешту спірного майна, яку мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість відчужити спірне майно на користь третіх осіб в будь-який час, що може призвести до неможливості поновлення порушених прав та інтересів позивача чи утруднить їх поновлення.

Заява розглядається у відсутності та без виклику сторін, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України «Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи».

Враховуючи мету та призначення інституту забезпечення позову, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України «Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із керівних роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р. в якій сказано, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Мотиви забезпечення позову, зазначені у заяві та матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 261 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006р., суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити.

До вирішення спору по суті накласти арешт на автомобіль марки Daewoo Sens Т13110, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.157ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання один рік з моменту її проголошення.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.157 ЦПК України).

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Крамар