Справа № 314/4080/20
Провадження № 2/314/1269/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна A.B., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №314/4080/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 03 квітня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 111 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.04.2015 року).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 17.07.2015 року, актовий запис № 603). Сімейне життя між сторонами не склалося, мають різні погляди на життя.

З квітня 2020 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства.

Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливе, у зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити після розірвання шлюбу прізвище чоловіка та залишити проживати дитину з матір`ю.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, також просила залишити понесені судові витрати за нею.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі, заперечень на мав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 03.04.2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 111.

Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 17.07.2015 року, актовий запис № 603.

Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивачка у позовній заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, у разі наявності спору щодо встановлення місця проживання дитини батьки не позбавлені можливості звернутися до суду із відповідним позовом .

Водночас судом звертається увага на те, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання саме про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали дійсної справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Проживання дитини з матір`ю не позбавляє батька приймати участь у вихованні та розвитку дитини.

Вимоги про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини позивачем не ставилось, а лише заявлялась вимога про залишення проживання малолітньої дитини сторін із матір`ю. Вказані позовні вимоги не є тотожними.

Такі висновки узгоджуються з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 200/952/18 від 15 січня 2020 року ( провадження № 61-14859св19)

Враховуючи вищезазначене, вік малолітньої дитини, а також ту обставину, що фактів, ознак чи наявність інших випадків, які б давали підстави вважати, що залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, не встановлено, враховуючи також приписи Декларації про права дитини, міжнародних актів, що регулюють питання захисту прав та свобод дітей, національного законодавства , суд дійшов висновку, що залишення проживання малолітньої дитини саме з матір`ю є правомірним.

Враховуючи заяву позивача, ОСОБА_1 , судові витрати слід віднести на її рахунок.

Керуючись 76-80, 259, 263-265,280, 354 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.04.2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 111.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

Після розірвання шлюбу малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати із матір`ю, ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

07.12.2020