Справа № 188/1294/19
Провадження № 2/188/35/2020
15 січня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі судді, що головує, Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Хандрига Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради (далі - третя особа) про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем розірвано. Спільна дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована на навчання першого рівня за напрямком Управління на факультеті Управління і фінансів у стаціонарній системі навчання в Економічно-Гуманітарній Академії у Варшаві, Республіка Польща. Період навчання становить з 01.10.2019 до 30.09.2022. Для безперешкодного перебування на території Республіки Польща та Європейського Союзу більше 90 днів донці необхідно відкрити студентську візу. Для отримання студентської візи в Польщу необхідно подати нотаріально завірений дозвіл батьків. Відповідач добровільно згоду на виїзд дитини за кордон не надає.
Позивач просить суд визнати за ОСОБА_3 право на отримання багаторазової візи для навчання (студентської) для поїздок до Республіки Польща та інших країн Шенгенської угоди терміном на 9 місяців без згоди батька.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів.
Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіславши письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області № 186/757/17 від 28.07.2017 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 21-22).
В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12.06.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції (а.с. 13).
Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Першотравенської міської ради від від 27.11.2018 за № 3.03.4-16/2021 (а.с.23).
Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 2843, виданою 26.09.2019 Миколаївською сільською радою Петропавлівського району (а.с. 31).
Донька сторін зарахована на навчання першого рівня на платних засадах за напрямком Управління на факультеті Управління і фінансів у стаціонарній системі навчання в Економічно-Гуманітарній Академії у м Варшаві у період з 01.10.2019 до 30.09.2022 з наданням платного студентського гуртожитку, що вбачається з довідки № 280/А/Р/2019 від 30.07.2019 про зарахування іноземця на навчання, довідки від 30.08.2019 про зарахування іноземця на навчання на стаціонарі, довідки про оплату місця в студентському гуртожитку, квитанціями про оплату навчання та проживання, виданих цим учбовим закладом (а.с.14-20).
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що відповідачем були вчинені дії щодо оформлення дозволу на виїзд дитини за кордон та оформлення документів для виїзду без супроводу батька.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.
Відповідно до цілей Гаазької конвенції її суть полягає в тому, що один із батьків (або будь-яка інша особа , якій належать права піклування про дитину) не має права одноосібно приймати рішення про зміну місця проживання дитини або переміщення дитини на необмежений час у інше місце, зокрема вивозити її в іншу державу або не повертати дитину до держави її постійного проживання. Тимчасовий чи постійний виїзд дитини за кордон має відбуватись лише за погодженням з іншим із батьків, якщо він не позбавлений батьківських прав. Тобто зміна країни проживання дитини вимагає узгодження із іншим із батьків, адже такий переїзд, як правило спричиняє зміну режиму спілкування дитини з другим з батьків, порядку участі у вихованні дитини, а також зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.
В обґрунтування позову позивач послалася на норму ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» в попередній редакції, чинній станом до 27.08.2018, якою було визначено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Однак, у діючій з 28.08.2018 року, тобто на час подання позову та розгляду справи, редакції цього Закону порядок виїзду з України неповнолітніх громадян за кордон не визначається.
Він врегульований пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, і тільки стосовно виїзду з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в тому числі без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, серед інших:
рішення суду про надання дозволу на виїзд з України

громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу

другого з батьків;

довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів,

сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири

місяці, виданої органом державної виконавчої служби, приватним

виконавцем.

З аналізу законодавства, що діє на час розгляду справи судом, випливає

висновок, що неповнолітні громадяни, які досягли шістнадцятирічного віку, мають право виїзду з України за кордон на загальних підставах, тобто на підставі документів, визначених у п.2 вказаних Правил, зокрема паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла шістнадцятирічного віку (а.с. 11-13), має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджується його копією (а.с. 12), отже, може самостійно виїжджати з України за кордон без дозволу батьків.

Таким чином, доньці позивача для виїзду за кордон на навчання не потрібно рішення суду про надання дозволу на виїзд з України без згоди та супроводу другого з батьків.

Зважаючи на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості і достатності, суд вважає, що вимоги позивача є не обґрунтованими, тому позов не підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто залишає на позивачеві.

На підставі викладеного, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259,261,265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька відмовити.

Судові витрати залишити на позивачеві ОСОБА_1 .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з днія його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П. О. Бурда