Ухвала

08 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/37803/19-ц

провадження № 61-17318 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до асоціації «УкрРудПром», товариства з обмеженою відповідальністю інформаційне агентство «Українські новини» про захист честі та гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просили зобов`язати ТОВ ІА «Українські новини» протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили за власний рахунок опублікувати спростування недостовірної інформації, розповсюдженої асоціацією «УкрРудПром» на веб-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформаційним агентством «Українські новини» ІНФОРМАЦІЯ_2 в статті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у формі відповіді наданої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на цих же веб-сторінках (в межах 2846 друкованих знаків з пробілами) під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови складено 13 жовтня 2020 року та отримано 21 жовтня 2020 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки всупереч вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Проте, оскаржуючи судові рішення у повному обсязі, заявник просить спростувати недостовірну інформацію також і щодо ОСОБА_2 , який не подавав апеляційну чи касаційну скаргу щодо вказаних судових рішень.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Такожнадіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь