_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/947/170/20
УХВАЛА

09.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.06.2020 року по цивільній справі №947/12567/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №947/12567/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрації права власності.

Під час розгляду справи, 01.06.2020 року Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/12567/20, а саме:

- накладено арешт на об`єкт нерухомого майна приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- встановлено заборону органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень стосовно об`єкту нерухомого майна, загальною площею 191,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- встановлено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборону здійснювати будь-які будівельні роботи та/або реконструкцію нежитлового приміщення, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- встановлено заборону органам державного архітектурно-будівельного контролю реєструвати будь-яку дозвільну документацію (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дозволи на виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації тощо) щодо об`єкта нерухомості, нежитлового приміщення, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

За наслідком розгляду вказаної справи, 31 серпня 2020 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення, яким позов Одеської міської ради задоволено частково. Скасовано рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №49778312 від 21.11.2019 року, винесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною, на підставі якого внесено зміни до запису про право власності №33408165, та зареєстровано право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . У задоволенні решти вимог Одеської міської ради відмовлено.

Рішення суду сторонами по справі не оскаржено, набрало законної сили 01.10.2020 року.

07.12.2020 року до суду надійшла заява від представника позивача Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.06.2020 року по цивільній справі №947/12567/20.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює обмежень щодо неможливості розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують за його позовом реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження.

Згідно з ч. 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частинами 7, 8 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи №947/12567/20, судом встановлено, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 01.06.2020 року, за клопотанням позивача, з метою забезпечення позову про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №49778312 від 21.11.2019 року, винесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною, на підставі якого внесено зміни до запису про право власності №33408165, та зареєстровано право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 31.08.2020 року, яке набрало законної сили, вищевказане рішення державного реєстратора скасовано.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

З наданих до суду доказів вбачається, що позивач звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою для виконання вказаного рішення суду, однак державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради 29.10.2020 року винесено рішення за №54857213 про зупинення державної реєстрації прав, з підстав наявного обтяження заборони вчинення дій стосовно нерухомого майна - нежитлового приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 01.06.2020 року по справі №947/12567/20.

На підставі зазначеного, суд доходить до висновку, що вжиті ухвалою суду від 01.06.2020 року заходи забезпечення позову про накладення арешту та встановлення заборони здійснення дій стосовно об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , в рамках цивільної справи №947/12567/20, перешкоджають виконанню рішення суду про скасування державної реєстрації права власності на це майно в цій справі.

Судом враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

З урахуванням вище встановлених обставин, оскільки вжиті ухвалою суду від 01.06.2020 року заходи забезпечення позову по справі перешкоджають виконанню рішення суду в цій справі, з урахуванням того, що заяву про скасування заходів забезпечення позову подано безпосередньо заявником, за заявою якої були вжиті таки заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку, що необхідність у вказаних заходах забезпечення позову,відпала, тому заходи забезпечення позову у відповідності до ч.9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню, а заява Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову задоволенню.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01 червня 2020 року по цивільній справі №947/12567/20 - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01 червня 2020 року по цивільній справі №947/12567/20 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрації права власності, а саме:

- Скасувати арешт накладений на об`єкт нерухомого майна приміщення №38, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- Скасувати встановлену заборону органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, у тому числі будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень стосовно об`єкту нерухомого майна, загальною площею 191,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

- Скасувати встановлену ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборону здійснювати будь-які будівельні роботи та/або реконструкцію нежитлового приміщення, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

- Скасувати встановлену заборону органам державного архітектурно-будівельного контролю реєструвати будь-яку дозвільну документацію (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, дозволи на виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації тощо) щодо об`єкта нерухомості, нежитлового приміщення, загальною площею 191,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Головуючий Калініченко Л. В.