Справа № 635/8534/19
Провадження по справі № 2/635/585/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 вересня 1989 року в Харківському міському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 2754.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що між сторонами сумісне життя не склалось, вони фактично припинили подружні відносини і більше ніж три роки проживають окремо один від одного. Кожен з них вже тривалий час не піклується про створення нормальних стосунків, взаємну повагу один до одного, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають. В зв`язку з чим, позивач вважає, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини між ними вже давно припинені, тому розірвання шлюбу для позивача є спробою побудувати нове щасливе життя. Також, позивач вважає, що надання строку для примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вищевказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, лише погіршить стан її відносин з відповідачем. Отже, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище набутите в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 », витрати зі сплати судового збору віднести на її рахунок.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Сторони в підготовче засідання не з`явились.

Позивач надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справу у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 вересня 1989 року в Харківському міському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 2754, що підтверджується оригіналом повторно виданого свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 13 жовтня 1998 року.

В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «ОСОБА_1» змінено на « ОСОБА_1 ».

З наданої до суду заяви вбачається, що відповідач у підготовчому засіданні позов визнав повністю.

Згідно частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі викладеного та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливу ухвалити рішення у підготовчому провадженні.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.

У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо спільно нажитого майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.

Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок віднести на рахунок позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 200, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24 вересня 1989 року в Харківському міському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 2754- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « ОСОБА_1 » .

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача - ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - Я.А. Шинкарчук