_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2909/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Маломуж А.І.
за участю секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А), третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
03.06.2020 року позивачка звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А), третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 21 квітня 2020 р. № 224-к про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача сектору претензійно-позовної роботи юридичної служби казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба»; поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору претензійно-позовної роботи юридичної служби Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А, ідентифікаційний код 38017026); стягнуто з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А, ідентифікаційний код 38017026) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.04.2020 по 12.11.2020 року у розмірі 206973 (двісті шість тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн 13 коп.; стягнуто з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь держави судовий збір у розмірі 3751 (три тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн 33 коп.

17.11.2020 та 25.11.2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивачки витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, відповідно до ч.9, ч.12 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Кириленко А.В., було укладено Договір про надання правничої допомоги № 0805/20, відповідно до умов якого, Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу, зокрема, здійснити представництво Клієнта в судах на всіх стадіях судових процесів.

При цьому, адвокатом було оформлено ордер серії ВН № 1007985 від 03.06.2020 року на представництво інтересів ОСОБА_1 в суді у даній справі.

Як убачається з уточненого розрахунку витрат на правничу допомогу на підставі договору № 0805/20 від 08.05.2020 року, адвокатом було надано відповідачу правничу допомогу на суму 23000 грн.

Вказану суму у розмірі 23000 грн. було оплачено у повному обсязі, на підтвердження чого заявником надано належний, допустимий та достовірний доказ копії квитанцій з прибуткового касового ордера № 1 від 03.06.2020 року, № 2 від 13.11.2020 та № 3 від 16.11.2020 року, та уточненим звітом про надану правову допомогу від 16.11.2020 року.

Суд погоджується з розрахунком заявника та не вбачає правових підстав для відмови у задоволенні заяви. Враховуючи предмет позову, надані докази та можливі ризики для позивача, суд приходить до висновку про те, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим та розумним.

Окрім того, відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Оскільки судом не було вирішено вказане питання під час ухвалення рішення, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника про ухвалення додаткового рішення у цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.133,137, 141, 258, 260, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А), третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140 А) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» (65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А, ідентифікаційний код 38017026) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму витрат на правову допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.11.2020 року в межах стягнення середнього заробітку за один місяць вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 25.11.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.