САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1626/19
Провадження №2/726/411/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., з участю секретаря Осипчук Ю.М., представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідачів ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про захист немайнових прав та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про захист немайнових прав та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що вона та її сім`я проживають в двохквартирному будинковолодінні по АДРЕСА_1 . Сусіди, що займають квартиру АДРЕСА_2 (II поверх житлового будинку) тривалий час проживають за межами України. Отже, фактично двір знаходиться в користуванні тільки її членів сім`ї. Вона проживає з чоловіком ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_8 , 2009 р.н.

Посилається на те, що по сусідству - в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_3 , проживають відповідачі, які на протязі 10-ти років постійно переслідують її сім`ю, провокують сварки, конфлікти.

Крім цього вказує на те, що приблизно два з половиною роки назад їй стало відомо, що на даху свого будинку відповідачі встановили відеокамеру, і фіксують все, що відбувається в їхньому будинку та на подвір`ї (відеокамера спрямована на вікно спальні). Коли вона дізналась про існування відеокамери, вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою демонтувати камеру. Приблизно рік назад її, в черговий раз, викликали до Садгірського відділення поліції ЧВП ГУНИ в Чернівецькій області для надання пояснень з приводу скарги на неї відповідачки ОСОБА_2 , там же вона дізналась, що до своєї скарги ОСОБА_2 додала відео, на якому зафіксоване її приватне житгя. (відео додано).

Посилається на те, що вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою припинити стежити та фіксувати на відео за нею та її родиною, але ці вимоги ігноруються. Зазначене можуть підтвердити свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , кожний з яких в різний час був присутнім при спілкуванні з відповідачами з цього приводу.

Просить зобов`язати відповідачів демонтувати камеру відеоспостереження, що знаходиться на даху будинку АДРЕСА_3 або перемістити її в місце, з якого унеможливлюється відеоспостереження за належним їй будинковолодінням по АДРЕСА_3 .

Стягнути з відповідачів солідарно на її користь в відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та всі документально підтверджені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала суду пояснення згідно позовних вимог, які просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, підтримали поданий раніше до суду відзив на позовну заяву, в якому посилалися на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні будьякі докази на обгрунтування позовних вимог. Вказали, що позивачка все вигадала на грунті неприязливих відносин, вважають позов безпідставним, таким що не підлягає задоволенню.

Крім цього відповідач ОСОБА_3 пояснив, що в квітні 2017 року ними була встановлена камера на даху свого будинку, яка знімала сад та подвір`я позивачки, щоб фіксувати протиправну діяльність позивачки та її родини, в кінці жовтня 2019 року камеру демонтували, іноді її знімали з технічних проблем, якість зображення камери низька, отже фіксувати особисте життя позивачки вона не могла.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, зазначила що встановила камеру на даху свого будинку, щоб знімати подвір`я позивачки та фіксувати протиправну діяльність позивачки та її родини, які постійно порушують закон. Вважає таку діяльність правомірною. Зазначила, що відеокамера встановлена по периметру ділянки позивачки на спільній межі, охоплює 20% подвір`я позивачки. Відеокамера, встановлена на будинку, включена не постійно, її вмикають тільки тоді, коли позивачка вчиняє протиправні діяння.

Представник відповідачів ОСОБА_13 позовні вимоги не визнав, підтримав поданий до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано на те, що в матеріалах цивільної справи наявна світлина, з якої вбачається, що на даху житлового будинку АДРЕСА_3 наявна відеокамера, яка нібито фіксує події, що відбуваються у дворі та спальні сусіднього будинку АДРЕСА_1 , але на світлині відсутня дата її вчинення, що дає законні підстави вважати, що час її походження невизначений. Натомість, в матеріалах цивільної справи наявні світлини, з яких видно, що на час подання позову у новій редакції - на житловому будинку АДРЕСА_3 відеокамера вже відсутня, тобто, предмет спору, в цій частині, між сторонами вичерпано. Крім цього посилається на те, що позивачка не надала суду жодного належного та допустимого доказу того, що їй відповідачами завдано моральних збитків, відсутні докази суті моральних страждань позивачки. Тобто, жодних доказів, які б підтверджували ступінь вказаних у позові моральних страждань позивачки суду надано не було і в цій частині вважає позов безпідставний. Також вказує, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір оскільки позивачка не надала суду доказу того, що до подання позову в суд позивачка зверталася до відповідачів з письмовою вимогою демонтувати відеокамеру, а позивачі відмовилися виконати цю вимогу. Просив постановити рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 про захист немайнових прав та стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Свідки позивачки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 в судовому засіданні, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, повідомили, що відповідачами велося відеоспостереження за будинком та подвір`ям позивачки тривалий час, на прохання припинити незакону відеофіксацію не реагували. Відповідачі зняли відеокамеру в листопаді 2019 року, коли справа перебувала в суді на розгляді.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила що вона сусідка сторін по справі, перебуває в гарних відносинах з відповідачами, які на її думку позитивні, виховані та неконфліктні. Показала, що вона була свідком як чоловік позивачки ображав ОСОБА_16 непристойними словами. Три роки назад вона бачила камеру на будинку, яку потім демонтували. Вона також знає про те, що позивачами виливася бруд на стіну будинку сусідів, викидалося сміття на город відповідачів, були зрізані дерева та паркан на їх межі, свідком даних подій вона особисто не була. Про вказані дії позивачів знає зі слів відповідачки ОСОБА_16 . Зі слів відповідачів знає, що позивачка вимагала зняти камеру.

Свідок ОСОБА_17 перебуває в хороших стосунках з відповідачами, в судовому засіданні показала, що вона живе по сусідству сторін по справі, між сторонами по справі давно триває конфлікт, через постійні протиправні дії позивачів, відповідачі часто викликають з даного приводу поліцію. Вона була свідком останнього конфлікту через те, що позивачі без дозволу зрізали дерево, та ОСОБА_16 викликала поліцію. Камера була встановлена на будинку відповідачів та була направлена в сторону будинку позивача. Зазначала що у позаминулому році камера була знята. Що саме камера знімала вона пояснити не може.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно висновку про результати звернень гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 від 19.05.2017 року вбачається що позивачка зверталася до поліції з заявами та вказувала не те, що відповідачі ведуть незаконно відеоспостереження за її будинковолодінням, що є втручанням у її особисте життя та в ході розгляду заяв проведено профілактичну бесіду між сторонами, встановили відсутність ознак кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2017 року встановлено, що 27.05.2017 року о 10:00 год. відповідачка ОСОБА_2 вчинила словесний конфлікт з гр. ОСОБА_7 , в ході якого спричинила тілесні ушкодження останньому, проте у звязку з не виявленням будь-яких тілесних ушкоджень згідно висновку експерта №644 від 01.06.2017 року провадження закрито у звязку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушенняпердбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Судом встановлено, що згідно листа ГУНП в Чернівецькій області на звернення гр. ОСОБА_5 щодо прийняття мір до її сусідки ОСОБА_2 яка здійснює фото та відео фіксацію її домогосподарства, та встановлено на підставі перевірки за вказаним фактом працівниками поліції було встановлено, що дані події відносяться до сфери цивільно-правових відносин.

Із дослідженого в судовому засіданні листа В.О. начальника управління Держспоживслужби в м.Чернівці від 23.06.2016 р., вбачається, що комісією управління Держспоживслужби проведено перевірку скарги ОСОБА_18 та рекомендовано сторонам вирішувати конфліктні ситуації по добросусідькі або в судовому порядку.

З досліджених в судовому засіданні оглянутих фотознімках, приєднаних до матеріалів цивільної справи вбачається, що камера відеоспостереження була встановлена на будинку відповідачів, направлена в сторону будинковолодіння позивачки.

Із супровідного листа Садгірського відділеня поліції ЧВП ГУП в Чернівецькій області від 29.10.2019 р № 5403/123/41/01/2019, вбачається, що гр. ОСОБА_2 надавалися до Садгірського відділеня поліції відеоматеріали у відношенні гр. ОСОБА_5 , які знаходяться на відеодиску «DVD+R Verbatim». Оглянутий відеозапис підтверджує факт відеоспостереження за будинковолодінням позивачки, а саме встановлено, що відеокамера, яке знаходиться на даху будинку відповідачів фіксує частину будинку позивачки та відповідно подвір`я. На диску 32 відеофайла, які зняті в різний час доби, на відеозаписах захіксоване приватне життя позивачки та членій її сім`ї.

Згідно ч.1 ст.270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Частиною 1 ст.307 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.

Згідно ч.3 ст.307 ЦК України знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 травня 2018 року у справі № 576/910/15-ц (провадження № 61-21480св18) вказано, що «суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_6 перебуваючи сама та з членами своєї родини на території своєї земельної ділянки мала право на захист свого особистого та сімейного життя від втручання у нього сторонніх осіб. Вона не надавала право ОСОБА_4 на проведення фото та відеозйомки себе особисто та членів своєї родини. Отже, суди дійшли вірного висновку про те, що слід зобов`язати ОСОБА_4 припинити відеозйомку подвір`я у належному ОСОБА_6 будинковолодінні АДРЕСА_1 і знищити усю зібрану щодо цього відеоінформацію».

Згідно п. г), е) ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином на підставі викладеного суд приходить до висновку, що відсутні докази, що камери відеоспостереження діють на момент розгляду справи та мають технічну спроможність фіксувати земельну ділянку позивачки та її будинок із господарськими будівлями та спорудами.

Крім цого суд на підставі зібраних та досліджених доказів приходить до висновку, що відповідачами була встановлена камера відеоспостереження яка мала технічну спроможність фіксувати земельну ділянку позивачки та її будиноковолодіння, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні відеозаписами, які надали відповідачі під час свого звернення до поліції, для вирішення конфлікту між сусідами.

Вказане свідчить, що відповідачі будучи сторонніми особами таким чином втручалися у особисте та сімейне життя позивачки, оскільки остання не надавала право ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на проведення фото та відеозйомки себе особисто та членів своєї родини, внаслідок чого позивачці була завдана моральна шкода.

Що стосується позовної вимоги про демонтаж камери відеоспостереження, що знаходиться на даху будинку АДРЕСА_3 або переміщення її в місце, з якого унеможливлюється відеоспостереження за будинковолодінням позивачки по АДРЕСА_3 , то судом встановлено, що в процесі розгляду справи, відповідачами зазначена вимога була виконана, а отже в цій частині провадження підлягає закриттю, відповідно до ст.255 ч.1 п.2 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідачів на користь позивачки моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, варто вказати про наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З пояснень позивачки, представника позовачки та матеріалів справи встановлено, що після того, як позивачка дізналась, що за нею та членами її родини під час їхнього перебування у власному будинку або на власному подвір`ї ведеться відеоспостереження, її психологічний стан погіршився. Вона стала відчувати, що за нею стежать, що вона має в своєму приватному маєтку контролювати всі свої дії. З`явилось почуття беззахисності. В тому числі від усвідомлення того, що ведеться зйомка її малолітньої доньки. Відповідно у неї часто був пригнічений настрій, погіршення сну та апетиту, тривожні переживання. Вона переживала, що відео членів її родини може відповідачами використовуватися з метою помсти або розправи над ними, тим більше, що погрози про це постійно надходили від відповідачів. Через дані обставини вона зверталася до лікаря психолога, вживала заспокійливі медичні препарати. Через усвідомлення постійного незаконного нагляду, відбулися зміни в звичайному способі життя.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом.

Враховуючи викладене та керуючись принципами розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір компенсації моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_5 у розмірі 7 000 гривень буде справедливою сатисфакцією потерпілої сторони внаслідок дій неправомірного характеру з боку завдавачів шкоди, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із погіршенням психологічного стану ОСОБА_5 .

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином на підставі викладеного слід стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 в відшкодування моральної шкоди 7 000 грн. та судові витрати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Таким чином з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору у розмірі 1762 грн.

Крім того ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Заявлені витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. підтверджені договором, доказами його виконання та квитанцією.

На підставі ст.ст.23,270,275,307 ЦК України, ст.91 ЗК України, суд керуючись ст.ст.4,12,13,81,141,137, 255, 259,263-265,268,280 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 про незаконну фото-відео фіксацію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 в відшкодування моральної шкоди 7 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 4000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1762 грн.

В частині позовних вимог: щодо демонтажу камери відеоспостереження, що знаходилася на даху будинку АДРЕСА_3 провадження закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення виготовлено у повному обсязі 25.11.2020 року.

Головуючий суддя Л. В. Байцар