Справа № 172/1051/20
Провадження № 2/172/442/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2020 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.03.1991 року Васильківською районною радою народних депутатів Дніпропетровської області належав житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . З 2004 року ОСОБА_2 передала їй вказаний будинок, де вона і проживає по теперішній час. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше 15 років вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним будинком. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 13.11.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності виданого 27.03.1991 року Васильківською районною радою народних депутатів Дніпропетровської області та інформаційною довідкою виданою КП «Синельниківське МБТІ» від 24.01.2020 року ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

З довідки виконавчого комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 25.07.2019 року видно, що ОСОБА_2 вибула 02.03.2004 року до м. Дніпро, Бабушкінський район, а з 2004 року у вказаному будинку зареєстрована та проживає ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і факт смерті зареєстровано у Самарському районному у місті Дніпрі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У постанові від 20 червня 2018 року № 172/318/16-ц Верховний Суд висловив правову позицію про те, що враховуючи зміст вимог статті 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Судом встановлено, що позивачу на момент подання позову достеменно відомо про те, що власником спірного житлового будинку була ОСОБА_2 , з дозволу якої позивачка і проживала у вказаному житловому будинку.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.12.2020 року, наданої на вимогу суду, Васильківською державною нотаріальною конторою, видно, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Сьомій дніпровській державній нотаріальній конторі 27.02.2009 року заведена спадкова справа № 211/09 і 12.09.2009 року спадкоємцям померлої видано свідоцтва про право на спадщину, які є чинними на момент розгляду справи судом.

Таким чином, позивач не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони є необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316, 317, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк