Постанова

Іменем України

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 639/204/16-ц

провадження № 61-15485св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - державна установа «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», профспілковий комітет державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», первинна профспілкова організація державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», Харківська обласна організація профспілка працівників охорони здоров`я,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року в складі судді Єрмоленко В. Б. та постанову Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року в складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У cічні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України» (далі - ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України»), профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я Українита з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на її користь невиплачену заробітну плату розміром 1 відсоток її щомісячної заробітної плати за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року, що становить 895, 44 грн, з урахуванням індексу споживчих цін; заробітну плату за 5 місяців 2009 року (березень, липень, серпень, вересень), за вересень 2005 року, за чотири місяці 2003 року (березень, травень, червень, грудень), за два місяці 2002 року (травень, червень), з урахуванням індексу споживчих цін; заробітну плату за грудень 2007 року в сумі 342, 00 грн, за лютий 2009 року в сумі 153, 00 грн, яку самовільно, без її згоди, повернуто та отримано відповідачем;

- стягнути з Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України 313, 40 грн, що становить 35 % від 1 відсотка її щомісячної заробітної плати за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року з суми 895, 44 грн,

- стягнути з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» 582, 04 грн, що становить 65 % від 1 відсотка її щомісячної заробітної плати за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року з суми 895, 44 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 01 листопада 2001 року по 20 лютого 2013 року вона перебувала в трудових відносинах з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» та працювала за сумісництвом на посаді провідного наукового співробітника.

У період з листопада 2001 року по грудень 2011 року відповідачіз нез`ясованих причин щомісяця утримували з її заробітної плати членські профспілкові внески, незважаючи на те, що членом профспілки вона не була, що свідчить про протиправність їх дій.

Посилаючись на те, що в день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку, 1 відсоток її щомісячної заробітної плати за період з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року не повернуто, просила позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_1 необґрунтовано утримані членські внески в сумі 902, 17 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 12 березня 2019 року стягнуто з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» в дохід держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що з позивача були необґрунтовано утримані членські внески в сумі 902, 17 грн, які підлягають стягненню з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України». Спір щодо оплати позивачу заробітної плати за час знаходження у відпустці без збереження такої за 5 місяців 2009 року, за вересень 2005 року, за чотири місяці 2003 року та за два місяці 2002 року, з урахуванням індексу споживчих цін, остаточно був вирішений рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 листопада 2015 року, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Інші позовні вимоги є недоведеними.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 рокуі ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Також в касаційній скарзі ОСОБА_1 просила:

- постановити окремі ухвали щодо порушення законодавства ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» в частині стягнення з неї 1 відсотка заробітної плати з 01 листопада 2001 року по 20 лютого 2013 року; щодо порушення законодавства Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України в частині неправомірного отримання частини 1 відсотка її заробітної плати з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року; щодо порушення законодавства Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України в частині відсутності контролю за утриманням та перерахуванням членських профспілкових внесків в ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» з 01 листопада 2001 року по 28 серпня 2015 року;

- постановити окремі ухвали та направити їх до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» двох архівних відомостей за 2012 рік ОСОБА_1 , одна з яких є неправдивим офіційним документом, оскільки не відповідає дійсності, та по факту невиконання ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 лютого 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року по справі № 639/543/17;

- постановити окрему ухвалу, визнати незаконним та скасувати накази ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» 13-д від 28 лютого 2003 року, 15-д від 18 березня 2003 року, 22-д від 23 червня 2003 року, 27-д від 05 серпня 2005 року. У разі визнання наказу 15-д від 18 березня 2003 року незаконним, постановити окрему ухвалу та стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на її користь заробітну плату за 31 червня 2003 року;

- постановити окремі ухвали та направити їх до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту ухвалення суддею Жовтневого районного суду міста Харкова Єрмоленко В. Б. завідомо неправосудного рішення від 21 лютого 2019 року по справі № 639/204/16-ц та по факту перевищення службових повноважень суддею Жовтневого районного суду міста Харкова Єрмоленко В. Б. , в зв`язку з тим, що залишила без розгляду заяви від 31 жовтня 2018 року та від 20 листопада 2018 року про відвід без розгляду, чим перевищила службові повноваження;

- постановити окремі ухвали та направити їх до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту незаконного збагачення без достатніх правових підстав членами профспілки ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» через отримання 65 % від 1 відсотка заробітної плати працівників цієї установи як мінімум за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року, в тому числі з її заробітної плати за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року, та по факту незаконного збагачення без достатніх правових підстав працівниками Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України через отримання 35 % від 1 відсотка заробітної плати працівників медичних установ міста Харкова і Харківської області, в тому числі з заробітної плати працівників ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» як мінімум за час з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року;

- постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту порушення суддею Єрмоленко В. Б., профспілковим комітетом ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківською обласною організацією профспілки працівників охорони здоров`я України статті 129-1 Конституції України в частині обов`язковості рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 листопада 2015 року по справі № 639/1279/14-ц в частині відмови суду в задоволенні її позову щодо визнання недійсним рішення профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» про її виключення з членів профспілки; скасувати ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 05 лютого 2019 року без виходу до нарадчої кімнати, від 05 лютого 2019 року, та від 21 лютого 2019 року

- постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» особового рахунку ОСОБА_1 за 2008 рік, який містить відомості, що не відповідають дійсності в частині виплати їй в січні 2008 року заробітної плати за грудень 2007 рік в сумі 342, 00 грн на підставі наказу № 81-д від 28 листопада 2007 року ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», оскільки вказаний наказ містить інформацію щодо невиплати їй заробітної плати за грудень 2007 року в сумі 342, 00 грн;

- постановити окремі ухвали та направити їх до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту надання працівником Жовтневого районного суду міста Харкова Чижиченком Д. В. в листі Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 лютого 2019 року відомостей, що не відповідають дійсності в частині відсутності нарадчої кімнати в Жовтневому районному суді міста Харкова за адресою: вулиця Полтавський шлях, 45, та по факту відмови з боку судді Єрмоленко В. Б. досліджувати докази в судовому засіданні від 21 лютого 2019 року, чим Єрмоленко В. Б. виявила службову недбалість, що завдало істотної шкоди охоронюваному законом її праву на справедливий, кваліфікований розгляд справи;

- постановити окрему ухвалу щодо відсутності громадського контролю за виплатою заробітної плати з боку первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» з 2002 року по 2009 рік;

- постановити окрему ухвалу щодо припинення первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» у зв`язку з неправомірним отриманням заробітної плати частини (65 %) 1 відсотка її щомісячної заробітної плати з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року, неправомірним з боку ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» направленням її у відпустку без збереження заробітної плати протягом 12 місяців з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року, неправомірним стягненням 1 % щомісячної заробітної плати як мінімум за цей період працівникам державної установи, що працювали за сумісництвом, неправомірним з боку ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» направленням працівників, що працювали за сумісництвом у відпустку без збереження заробітної плати, що перевищувала 15 днів, з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року;

- постановити окрему ухвалу щодо припинення діяльності Київської районної профспілкової організації працівників охорони здоров`я України в зв`язку з відсутністю контролю за неправомірними діями первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» з 01 листопада 2001 року по 20 січня 2013 року, а також у зв`язку з неправомірним отриманням частини (65 %) 1 відсотка її щомісячної заробітної плати з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року;

- постановити окрему ухвалу щодо припинення діяльності Харківської обласної профспілкової організації працівників охорони здоров`я України в зв`язку з відсутністю контролю з 01 листопада 2001 року по 17 листопада 2011 року за неправомірними діями первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», а також у зв`язку з неправомірним отриманням частини (35 %) 1 відсотка її щомісячної заробітної плати з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2011 року;

- після ухвалення рішення у справі звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності статті 12 та статті 27 Статуту Професійної спілки працівників охорони здоров`я України, зареєстрованого МЮУ 28 лютого 2000 року, в частині обмеження членства члена профспілки в іншій профспілковій організації; скасувати додаткове рішення Жовтневого районного суду від 12 березня 2019 року і стягнути судові витрати з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України»;

- постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту використання головою первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» Марющенком А. М. підробленої печатки первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», на якій зазначено код ЄДРПОУ, що належить іншій юридичній особі, - Київській районній профспілковій організації працівників охорони здоров`я України;

- постановити окрему ухвалу та направити її до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту, на її думку, недбалості та зловживання службовим становищем суддів Харківського апеляційного суду Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П. в частині розгляду справи за участі неналежних відповідачів - первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» та профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», які не мають ідентифікаційного коду ЄДРПОУ, а також за участі неналежного представника первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» через використання підробленої печатки та довіреності, на якій зазначено код ЄДРПОУ, що належить іншій юридичній особі.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що профспілковий комітет ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не є юридичною особою, не внесений до Єдиного державного реєстру і не може бути належним відповідачем у справі, а тому стягнення з нього коштів, в тому числі судового збору, є неправомірним і відповідно таке рішення суду виконати неможливо.

Разом з тим зазначає, що стягнувши з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» необґрунтовано утримані членські внески в сумі 902, 17 грн, суди не застосували позовної давності, а отже стягнута сума є заробітною платою, а не профспілковими внесками.

Також вважає, що суди неправильно встановили, що позовні вимоги в даній справі в частині стягнення з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» заробітної плати за 5 місяців 2009 року, за вересень 2005 року, за чотири місяці 2003 року та за два місяці 2002 року були розглянуті судом у справі № 639/1279/14-ц, оскільки ці позовні вимоги є неідентичними, нетотожними та такими, що мають різну правову природу.

Стягнення та повернення відповідачем ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» її заробітної плати за лютий 2009 року в сумі 153, 00 грн також здійснено неправомірно, проте суди на це уваги не звернули, положення статті 41 Конституції України, частини першої статті 1215 ЦК України, статті 25 Закону України «Про оплату праці» не застосували.

До того ж посилається на те, що суди не сприяли всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, в реалізації її права подавати докази, порушили принцип диспозитивності сторін, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувані судові рішення не ґрунтуються на засадах верховенства права, є незаконними і необґрунтованими.

Окрім цього, ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду в цій справі на даний час виконано, однак заява про виконання цього рішення неправомірно підписана від імені голови профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» Марющенком А. М., який є головою профспілкової організації, а не головою профспілкового комітету.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

12 грудня 2019 року справа № 639/204/16-ц надійшла до Верховного Суду.

Представник ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 надіслала клопотання, в якому просила постановити окремі ухвали та направити їх до органу досудового розслідування для проведення перевірки, занесення в Єдиний реєстр досудового розслідування по факту використання головою первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» Марющенком А. М. підробленої печатки та по факту, на її думку, недбалості при виконанні службових обов`язків з боку судді Жовтневого районного суду міста Харкова Рубіжного С. О. в частині неправомірного приєднання заяви Марющенка А. М від 11 липня 2019 року, а також постановити окрему ухвалу щодо введення суду в оману представником ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» Бойчуком В. І. у зв`язку з наданням ним до суду вказаної заяви.

Окрім цього, в лютому 2020 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про постановлення окремих ухвал щодо вручення судових повісток працівниками акціонерного товариства «Укрпошта» про виклик у судове засідання відповідача профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» неуповноваженим особам ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» та щодо отримання вказаними неуповноваженими особами цих судових повісток.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Суди встановили, що в період з 01 листопада 2001 року по 20 лютого 2013 року ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України». Працювала за сумісництвом на 0, 5 окладу та була звільнена 20 лютого 2013 року в зв`язку з прийняттям на роботу основного працівника, на підставі статті 43-1 КЗпП України.

Відповідно до листа обласного комітету Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України від 28 серпня 2015 року № 192/з, під час перевірки фахівцями обласного комітету встановлено, що з листопада 2001 року по грудень 2012 року включно бухгалтерією інституту з заробітної плати ОСОБА_1 - сумісника, було утримано членські профспілкові внески в загальній сумі 902, 17 грн, що підтверджується розрахунковими листками та довідкою. У той же час профспілковим комітетом не надано жодних документів, які б підтверджували належність до Профспілки працівників охорони здоров`я України, не має профспілкового квитка та облікової картки члена цієї профспілки. За основним місцем роботи в Національному науковому центрі «Інститут експериментальної і клінічної ветеринарної медицини» ОСОБА_1 з 28 липня 1997 року перебувала на обліку в первинній профспілковій організації, сплачувала членські профспілкові внески до цієї профспілки. Подвійне профспілкове членство як у Профспілки працівників охорони здоров`я України, так і в Професійній спілці агропромислового комплексу України не допускається.

Згідно з протоколом первинної профспілкової організації ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» № 5 від 10 вересня 2015 року, на позачерговому засіданні профспілкового комітету було поставлене питання про розгляд листа від голови обласної організації Профспілки працівників охорони здоров`я України Благовещенської А. В. з пропозицією скасувати постанову профкому інституту від 27 червня 2012 року про виключення ОСОБА_1 з Профспілки. За вказаним питанням прийнято рішення про скасування постанови профкому інституту від 27 червня 2012 року про виключення ОСОБА_1 з Профспілки та про повернення їй безпідставно утриманих членських профспілкових внесків у сумі 902, 17 грн.

В листі голови професійної спілки працівників охорони здоров`я України № 02-43з від 12 жовтня 2015 року зазначено, що за період з листопада 2001 року по грудень 2011 року бухгалтерія ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» щомісяця утримувала з заробітної плати ОСОБА_1 членські профспілкові внески, незважаючи на те, що вона не була членом профспілки.

За інформацією голови профспілки ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» від 25 березня 2016 року № 130, позивач в період роботи на умовах сумісництва не була членом профспілкової організації, профспілкові внески оплачувались нею до 2011 року включно, а потім не вносились до моменту звільнення (20 лютого 2013 року). Стягнення членських профспілкових внесків у розмірі одного відсотка щомісячної заробітної плати проводилось автоматично, після оформлення трудових відносин та було припинено 31 грудня 2011 року на підставі акта перевірки нарахування, утримання і своєчасності перерахування членських профспілкових внесків від 18 листопада 2011 року.

Відповідно до інформації, наданої головою профспілки ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», на період звільнення з роботи, на умовах сумісництва, ОСОБА_1 не була членом профспілки і з її заробітку більше року не стягувались профспілкові внески. Сума внесків за період роботи складає 902, 17 грн (2001 рік - 2, 92 грн, 2002 рік - 16, 11 грн, 2003 рік - 15, 48 грн, 2004 рік - 30, 60 грн, 2005 рік - 49, 68 грн, 2006 рік - 77, 89 грн, 2007 рік - 102, 32 грн, 2008 рік - 153, 31 грн, 2009 рік - 95, 43 грн, 2010 рік - 164, 43 грн, 2011 рік - 194, 00 грн. Припинення відрахування членських внесків проводилось на підставі акта Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України від 18 листопада 2011 року, яким встановлено порушення - із зовнішніх сумісників стягуються профспілкові внески.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення містить частина перша статті 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Установлено, що в 2014 році ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» про визнання дій неправомірними, зобов`язання надати наказ про звільнення, здійснити повний розрахунок при звільненні, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, здійснення індексації заробітної плати, поновлення членства в профспілковій організації, зобов`язання вчинити інші дії.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 27 листопада 2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_1 компенсацію за службові відрядження на загальну суму 1263, 98 грн, та 1 200, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні інших позовних вимог, зокрема, щодо стягнення оплати простою протягом 5 місяців 2009 року (з 01 по 31 березня, з 01 по 31 травня, з 01 по 31 липня, з 01 по 31 серпня, з 01 по 30 вересня) в розмірі 5 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 1 місяця 2005 року (з 01 по 30 вересня) в розмірі 1 місячного окладу позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 4 місяців 2003 року (з 01 по 31 березня, з 01 по 31 травня, з 01 по 30 червня, з 01 по 31 грудня) у розмірі 4 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін; протягом 2 місяців 2002 року (з 01 по 31 травня, з 01 по 30 червня) в розмірі 2 місячних окладів позивача з урахуванням індексу споживчих цін, відмовлено.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Установивши, що спір щодо оплати позивачу заробітної плати за березень, травень, липень, серпень, вересень 2009 року, вересень 2005 року, березень, травень, червень, грудень 2003 року, травень і червень 2002 року, з урахуванням індексу споживчих цін, тобто за той самий період, за який позивач просила стягнути заробітну плату в цій справі, було вирішено рішенням Жовтневого районного суду міста від 27 листопада 2015 року, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні цих вимог.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.

Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що роботодавець за письмовими заявами працівників, які є членами профспілки, зобов`язаний щомісяця і безоплатно утримувати з заробітної плати та перераховувати на рахунок профспілки відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування таких коштів.

Відповідно до Рекомендацій щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків, затверджених постановою Президії Федерації професійних спілок України № П-6-15 21 вересня 2006 року, безготівкова сплата щомісячних членських профспілкових внесків проводиться за письмовою заявою члена профспілки роботодавцю про їхнє утримання із заробітної плати в розмірах, визначених статутом профспілки, впродовж усього періоду роботи на підприємстві, в установі, організації. Внески утримуються під час нарахування заробітної плати за місяць.

Згідно з пунктом 4.6 Рекомендацій із заробітної плати, яку нараховано члену профспілки не за основним місцем роботи (сумісництво, видання літератури, мистецтво, педагогічна робота тощо), членські профспілкові внески можуть за його письмовою заявою утримуватися в безготівковому порядку за місцем фактичного нарахування заробітної плати і перераховуватися профспілці, членом якої він є, або за його бажанням сплачуватися готівкою за відомістю скарбнику первинної профспілкової організації за місцем перебування на профспілковому обліку.

Таким чином, профспілкові внески утримуються виключно із заробітної плати тих працівників, для яких дане підприємство є основним місцем роботи, тобто із заробітної плати працівників-сумісників профспілкові внески не утримуються.

За приписами статті 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні.

Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству.

Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об`єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об`єднань.

Відповідальність за утримання та сплату членських внесків покладена на підприємство, яке щомісячно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору, а облік надходження й перерахування членських профспілкових внесків здійснюється первинною профспілковою організацією.

Згідно з Рекомендацією щодо порядку сплати та обліку членських профспілкових внесків у разі виявлення фактів неправильного нарахування членських профспілкових внесків, несвоєчасного й неповного перерахування їх організаційним ланкам профспілки складається акт у встановленому порядку і вживаються заходи для усунення недоліків.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 10 вересня 2015 року на засіданні профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України»прийнято рішення про повернення позивачу незаконно утриманих членських внесків у сумі 902, 17 грн. Повідомляючи про таке рішення профспілкового комітету ОСОБА_1 , відповідач був згоден перерахувати на її користь раніше стягнуті кошти.

За викладених обставин, оскільки утримання членських профспілкових внесків з позивача та їх перерахування на користь профспілки було здійснено незаконно, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з профспілкового комітету ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України»на її користь 902, 17 грн є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи.

Також колегія суддів погоджується з висновками судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати за грудень 2007 року в сумі 342, 00 грн та за лютий 2009 року в сумі 153, 00 грн, оскільки встановлено, що згідно з особовими рахунками ОСОБА_1 вказані грошові кошти їй були виплачені.

Не є підставою для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій посилання ОСОБА_1 на неправомірність стягнення грошових коштів з профспілкового комітету в зв`язку з неможливістю виконання рішення в цій справі, оскільки, як зазначає сама ж позивач у касаційній скарзі, на даний час рішення суду виконане, тобто її порушене право відновлене.

Інші доводи касаційної скарги також не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до власного тлумачення заявником норм трудового та цивільно-процесуального законодавства, незгоди з висновками судів стосовно встановлення обставин справи та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 рокузалишитибез змін.

Щодо клопотань про постановлення окремих ухвал

Статтею 420 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно з частиною першою статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Частиною десятою статті 262 ЦПК України передбачено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Верховний Суд не встановив порушень, які б давали підстави для постановлення окремих ухвал у цій справі.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 21 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук