Справа № 444/526/18
Провадження № 2/444/37/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В., Сагаль Д.А.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , 3-тя особа: Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , 3-тя особа: Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області про визнання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що нещодавно зі слів відповідачки ОСОБА_2 дізнався про те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_7 , біологічним батьком якої можливо є він. Насправді позивач більш ніж впевнений, що ОСОБА_8 саме його донька, оскільки у період з 2013року по жовтень 2015 року він зустрічався із відповідачкою ОСОБА_2 та мав з нею статеві відносини, які тривали 2 роки. Зазначає, що вони часто сварились, в основному через ревнощі та її подруг. Вважає, що він добре ставився до відповідачки та хотів з нею створити сім`ю. Однак через чергову сварку відповідачка образилась і через гордість не хотіла взагалі бачитись чи зустрічатись. Про народження донечки ОСОБА_8 дізнався зі слів відповідачки ОСОБА_2 після того як вона звернулась до суду з відповідною заявою та розповіла про всі події, які стались із нею та донечкою. Також йому стало відомо, що обманним шляхом ОСОБА_9 (надалі по тексту - Відповідач 2) та його дружина, а також за допомогою знайомства (за родинними лініями) та спільною змовою лікарів змусили записати батька дитини у свідоцтві про народження ОСОБА_4 , який абсолютно с чужою людиною для дитини. Зокрема, Відповідача 2 не знає ані позивач, ані відповідачка ОСОБА_2 .. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 вперше побачила відповідача ОСОБА_4 після народження дитини і через свій важкий післяродовий стан погодилась на його допомогу, зокрема, Відповідач 2 обіцяв фінансово допомогти їй з утримання дитинки та це потрібно тільки для того, щоб остання мог ла забрати дитину додому при виписці з пологового будинку. А взамін попросив вписати його батьком, оскільки не мав у шлюбі дітей. Сам він дуже шкодує про упущений час, і те що довірилась мати дитини Відповідачу 2 - ОСОБА_4 ..

Сама відповідачка ОСОБА_2 підтверджує його батьківство, та запевняє що саме він - ОСОБА_6 є батьком дитини. Відповідач 2 заперечує його батьківство, не надає можливості встановити батьківство та бачитись із донькою. Просить позов задоволити та визнати його батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов визнали, дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити. При цьому зазначила, що на час народження доньки вона перебувала у післяродовому нестабільному психологічному стані та погодилась з доводами ОСОБА_4 про внесення відомостей його як батька дитини на підставі ст. 135 СК України. Взамін ОСОБА_4 пообіцяв надавати матеріальну допомогу по утриманні дитини. Однак забрав доньку із пологового будинку і обманним шляхом вивіз її по місцю свого проживання. В подальшому вона двічі намагалась повернути доньку, забравши її у ОСОБА_4 в м. Чернівці, однак такі спроби не дали результатів і вона звернулась до відділу поліції з заявою про викрадення дитини. Однак і такі її дії не дали результату. Пізніше вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання батьківства, однак провадження по справі було залишено без розгляду на підставі її заяви, оскільки ОСОБА_6 сам подав до суду заяву про визнання його батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внесення відповідних відомостей про батька в актовий запис про народження.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник заперечили проти позову з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву посилаючись на безпідставність такого, оскільки він, як батько, забрав дитину з пологового будинку додому, а мати ОСОБА_2 відмовилась від доньки, написавши розписку, ще до її народження. Вказує, що ОСОБА_2 , як мати, своїх обов`язків по утриманні дитини не виконує, так як останній раз бачила свою доньку 16.08.2016 року. З серпня 2016 року свою доньку не навідує, не цікавиться її життям, здоров`ям, умовами проживання, матеріальної допомоги по утриманні дитини не надає, тому в даний час в м. Чернівці розглядається спір про визначення місця проживання дитини. Також зазначає, що ОСОБА_6 не знає, ніколи про такого не чув та ОСОБА_2 йому нічого не розповідала про цю особу. Просить у позові відмовити повністю.

Представник третьої особи Жовківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду пода заяву про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1.ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

12.06.2018 року на адресу суду поступило клопотання від позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 про призначення експертизи ДНК., проти проведення якої заперечив відповідач ОСОБА_4 . Ухвалою суду від 17.08.2018 року призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВСУкраїни. Ухвала суду не виконана у зв`язку із відсутністю зразків букального епітелію дитини - ОСОБА_7 . Повторно призначена експертиза 29.06.2019 ухвалою суду, однак така теж не проведена експертами Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВСУкраїни через немозливість відібрання зразків у ОСОБА_7 . Втретє ухвалою суду від 23.01.2020 року призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВСУкраїни, однак ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_7 до Львівського НДЕКЦ МВС не прибули, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Отже проведення молекулярно-генетичнох експертизи призначалося тричі та відповідач ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_7 жодного разу для проведення такої не з`явився, хоча повідомлявся належним чином та завчасно.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Як вбачається із позовної заяви та показів відповідачки ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, позивач та відповідачка тривалий час зустрічались і мали намір створити сім`ю, однак в силу обставин та непорозумінь відповідачка ОСОБА_2 у свідоцтві про народження дитини батьком зазначила ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 135 СК України.

У відповідності до листа №1282/02-01-02-18 від 21.07.2020 року, виданого Жовківським РВ ДРАЦС вбачається, що на підставі медичного свідоцтва №413 від 17.06.2016 року, виданого пологовим відділенням Жовківської ЦРЛ та спільної заяви батьків про визнання батьківства №10/02-01-03-29 від 22.06.2016 року. За актовим записом №188 від 22.06.2016 року зареєстровано народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Згідно заяви матері від 13.07.2016 року видано повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Як вбачається із змісту У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Укизначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.1 ст.135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній.

Разом з тим статтею 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства необхідно застосовувати відповідні норми закону, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Судом встановлено, що у період з 2013року по жовтень 2015 року позивач зустрічався із відповідачкою ОСОБА_2 та мав з нею статеві відносини, які тривали 2 роки. Даного факту не заперечує ні позивач ОСОБА_6 , ні відповідачка ОСОБА_2 .. Сторони припинили свої стосунки на передодні народження дитини, а тому позивачеві не було відомо про таке, так як він перебував на заробітках за межами України і не міг слідкувати за розвитком подій у житті відповідачки ОСОБА_2 .. Про усі події, які тривали з 2016 року йому повідомила відповідачка ОСОБА_2 та підтвердила факт його батьківства народженої донечки, яку обманним шляхом вивіз відповідач ОСОБА_4 за місцем свого проживання.

Відповідно ч.І ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для

справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає судову експертизу. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Остаточне коло цих питань встановлюється судом в ухвалі. Ч. З цієї ж статті вказує, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. В даній справі клопотання про призначення судово-генетичної експертизи подали дві сторони: ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 .

Проведення молекулярно-генетичнох експертизи судо призначалося тричі однак жодного разу така не була проведена через те, що відповідач ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_7 жодного разу для проведення такої не з`явився, хоча повідомлявся належним чином та завчасно, що свідчить про його ухилення від подання необхідних даний, без яких проведення експертизи неможливе.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляться, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнання. Зважаючи на вказану норму, саме відповідач 2 ОСОБА_4 вказує, що являється біологічним батьком ОСОБА_7 . Однак, при цьому на день експертизи не з`являється та не надає дитину для взяття біологічних матеріалів у ОСОБА_7 з метою встановлення батьківства з позивачем ОСОБА_6 , який заявляє що саме він є біологічним батьком ОСОБА_7 . В такому випадку дії відповідача 2 ОСОБА_4 слід розцінювати, як ухилення від проведення експертизи оскільки останній не являється біологічним батьком ОСОБА_7 та уникає підтвердження цього факту шляхом роведення судово-генетичної експертизи, яка є єдиним способом надання достовірної відповіді на питання хто являється біологічним батьком ОСОБА_7 .

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відтак, оскільки як установлено судом визнання відповідачем 1 ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернувся до суду із таким спором, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Монастирок, Жовківського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,, ІПН НОМЕР_3 ) біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Зобов`язати Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме запис про батька дитини : ОСОБА_4 .

Зобов`язати Жовківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести відомості до актового запису про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме запис про батька дитини : ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 року.

Суддя: Мікула В. Є.