СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/104/20
ун. № 2-3649/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О. .

за участю секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної О.В. в частині: зарахування сплати аліментів поштовими переказами, які є неналежними і недопустими доказами у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-3650 від 16.12.2010р. у зв`язку з тим, що не придатні для читання; зарахування сплати аліментів за відсутності будь-яких доказів про їх сплату, а саме 01.07.2011 - 600 грн., 01.09.2011 - 600 грн., 01.10.2011 - 600 грн., 01.11.2011 - 600 грн., 01.12.2011 - 600 грн., 01.09.2012 - 600 грн., 01.11.2012 - 600 грн., 01.02.2013 - 300 грн., 01.04.2013 - 300 грн., 01.07.2013 - 300 грн., 01.09.2013 - 600 грн., 01.11.2013 - 300 грн., 01.12.2013 - 340 грн., 01.0 1.2014 - 310 грн., 01.0 2.2014 - 310 грн., 01.03.2014 - 310 грн., 01.04.2014 - 310 грн., 01.0 5.2014 - 310 грн., 01.07.2014 - 310 грн., 01.09.2016 - в розрахунку 700 грн., 01.12.2016 - 350 грн., 01.01.2017 - в розрахунку 700 грн., 01.03.2017 - в розрахунку 700 грн., 01.11.2017 - 700 грн., 01.03.2018 - в розрахунку 700 грн; зобов`язати старшого державного виконавця Пацуріну О.В. зробити новий розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 2-3650 від 16.12.2010р. з урахуванням вищезазначених вимог.

В обгрунтування скарги посилався на те, що на виконанні Києво-Святошинського РВДВС відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3650, виданим 16.12.2010р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 17.09.2010р. до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим що, боржник ОСОБА_2 аліменти не сплачував, заявник була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) і для підготовки позову їй був наданий розрахунок заборгованості на загальну суму 182688,00 грн. Згідно цього розрахунку заборгованість розраховувалась згідно середнього заробітку регіону в якому мешкає боржник. Після отримання боржником ОСОБА_2 копії позову, він звернувся до державного виконавця та надав довідки про свою заробітну плату, а саме: довідку про перебування на обліку в Київському психоневрологічному інтернаті, де працював з 01.06.2013р. по 29.07.2016р. та отримував заробітну плату ; довідка про місце роботи в ТОВ «Корса» з 01.02.2018р. по 01.08.2019р; довідка «Приватбанк» про отримання на банківську картку заробітної плати ОСОБА_2 за надання послуг, які не взяті до уваги державним виконавцем за 2019р.; ксерокопії квитанцій про сплату аліментів, які є в матеріалах виконавчого провадження на 15-ти аркушах в кількості 104 шт. Після чого розрахунок заборгованості надавався двічі від 06.11.2009р. № 23517912 на суму 111950,26 грн. станом на 01.11.2019р. та від 24.01.2020 року № 2357912 на суму 75 049,00 грн. станом на 01.01.2020р. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 були незрозумілі розрахунки заборгованості боржника по аліментам та прийняті державним виконавцем копії поштових квитанцій, які підтверджують їх сплату, оскільки вони дописані власноруч, не придатні для читання, і не зрозуміло що це за документ і про що він свідчить. 13.03.2020р. на особистому прийомі у державного виконавця Пацуріної О.В. заявниці був наданий новий розрахунок заборгованості по аліментам від 10.03.2020р. № 23517912 на суму 74 586,06 грн. станом на 01.03.2020р. та нею було зазначено, що цей розрахунок є відповіддю на подану заяву, будь-який супровідний лист до цього розрахунку з роз`ясненням питань постановлених у заяві надати державний виконавець відмовився. Крім того, не дала пояснень чому розрахунок заборгованості станом на 01.01.2020р. складає меншу суму - 74 586,06 грн., ніж попередній розрахунок станом на 01.01.2020р. - 75 049,00 грн. з урахуванням того, що минуло два місяці і ніяких виплат з боку боржника не надходить, а виконавець не має відповідних документів, які б це підтверджували. ОСОБА_1 не згодна із вказаним розрахунком, оскільки у всіх розрахунках заробітна плата боржника ОСОБА_2 згідно наданих довідок за вищевказані роки офіційного працевлаштування. Згідно розрахунків загальна сума, яка була знята з боржника становить 42 350,00 грн., а тому не зрозуміло чому після визначеної в першому розрахунку заборгованості сума складає 182 688,00 грн., а в останньому 74 586,06 грн.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, просила розглядати справу без її участі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги та виконавче провадження, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2010р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 17.09.2010р. і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

08.11.2020р. позивачем отримано виконавчий лист 2-3649/2010

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 03.09.2019р. старшого державного виконавця Пацуріної О.В. заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.09.2018р. становить 182 688,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 06.11.2019р. старшого державного виконавця Пацуріної О.В. заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.11.2019р. становить 111 950,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 24.01.2020р. старшого державного виконавця Пацуріної О.В. заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 11.01.2020р. становить 75 049,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.03.2020р. старшого державного виконавця Пацуріної О.В. заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.03.2020р. становить 74 586,06 грн.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Так, статтею 195 СК України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (ч. 1 ст. 195 СК України).

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року - у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати, квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, виданих стягувачем чи боржником, заяв та (або) розписок стягувача, інформації про середню заробітку плату працівника для цієї місцевості, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником державному виконавцю надано квитанції про часткову сплату аліментів, які державний виконавець врахував при розрахунку заборгованості.

З досліджених квитанцій, встановити кому було перераховано кошти і за що неможливо, тобто доказів щодо того, що ці кошти сплачувались в рахунок сплати аліментів не надано.

Тому враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем були здійснені розрахунки заборгованості по сплаті аліментів виходячи з неповних та недостовірних даних, а тому суд вважає, що скарга підлягає задоволенню .

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 48, 76, 81, ч.1 223, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 1, 2, 10, 13, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного викоанвця у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області Пацуріної О.В. в частині: зарахування сплати аліментів поштовими переказами, які є неналежними і недопустими доказами у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-3650 від 16.12.2010р. у зв`язку з тим, що не придатні для читання; зарахування сплати аліментів за відсутності будь-яких доказів про їх сплату, а саме 01.07.2011 - 600 грн., 01.09.2011 - 600 грн., 01.10.2011 - 600 грн., 01.11.2011 - 600 грн., 01.12.2011 - 600 грн., 01.09.2012 - 600 грн., 01.11.2012 - 600 грн., 01.02.2013 - 300 грн., 01.04.2013 - 300 грн., 01.07.2013 - 300 грн., 01.09.2013 - 600 грн., 01.11.2013 - 300 грн., 01.12.2013 - 340 грн., 01.0 1.2014 - 310 грн., 01.0 2.2014 - 310 грн., 01.03.2014 - 310 грн., 01.04.2014 - 310 грн., 01.0 5.2014 - 310 грн., 01.07.2014 - 310 грн., 01.09.2016 - в розрахунку 700 грн., 01.12.2016 - 350 грн., 01.01.2017 - в розрахунку 700 грн., 01.03.2017 - в розрахунку 700 грн., 01.11.2017 - 700 грн., 01.03.2018 - в розрахунку 700 грн.

Зобов`язати старшого державного виконавця Пацуріну О.В. зробити новий розрахунок заборгованості аліментів за виконавчим листом № 2-3650 від 16.12.2010р. з урахуванням вищезазначених вимог.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко