Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/1276/19
провадження: 2/614/14/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

09.01.2020 Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Г.М.

за участю:

секретаря судового засідання Євтіхієвої С.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова справу за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області, Борівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки з подальшою державною реєстрацією права власності на своє ім?я в порядку спадкування за заповітом

У С Т А Н О В И В:

26.11.2019 позивач звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., Борівської РДА Харківської обл., ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки з подальшою державною реєстрацією права власності на своє ім?я в порядку спадкування за заповітом.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , позивач є її єдиним спадкоємцем за заповітом.

На день її смерті залишилася спадщина, яка складається з:

-житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 0,1279 га, та, власне ця земельна ділянка;

-право на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, що розташовані на території Піско-Радьківської с/ради, згідно Розпорядження голови Борівської РДА №52 від 17.02.2010, процедуру приватизації якої було розпочато спадкодавцем, але не завершено.

19.09.2019 позивач отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з вищезазначених житлового будинку і земельної ділянки, що посвідчено в.о. державного нотаріуса Борівської районної ДНК Харківської обл. Колосовською С.О.

Позивач вказує, що оформити в нотаріальному порядку своє спадкове право на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, що розташовані на території Піско-Радьківської с/ради не виявляється можливим, оскільки за своє життя баба позивача не завершила її приватизацію (не виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) і тому таке оформлення в нотаріальному або в будь-якому іншому позасудовому порядку не передбачено чинним законодавством України.

У відповіді на адвокатський запит Борівська РДА Харківської обл. повідомила про те, що Розпорядження голови Борівської РДА №52 від 17.02.2010, яким ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у приватну власність за рахунок земель державної власності, що розташовані на території Піско-Радьківської с/ради не втратила свою чинність.

15.10.2019 позивач звернувся до Борівської РДА із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 2,00 га в порядку спадкування, але йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до ГУ Держгеокадастру у Харківській обл.

25.10.2019 він звернувся з відповідною заявою до ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., але отримав відповідь №В-1131/0/14-1624/0/21-19 від 14.11.2019, згідно якої вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. не визнає за ним такого права на завершення процедури приватизації та йому було відмовлено у реалізації цього права.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 26.11.2019 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

16.12.2019 з ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 за життя не набула права на спірну земельну ділянку; а позивачем не надано жодних доказів щодо набуття ОСОБА_3 права на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 16.12.2019 закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.

23.12.2019 від відповідача Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. надійшов відзив та 26.12.2019 додатковий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_3 за життя не набувала права на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Піско-Радьківської с/ради.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив вищевикладене та підтримав позовні вимоги.

Відповідач Піско-Радьківська с/рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач Борівська РДА Харківської обл. в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без участі її представника, в частині ухвалення судового рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив провести судове засідання без участі його представника, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В суді встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Крім того, в суді встановлено, що згідно копії заповіту від 13 листопада 2015 р., ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті їй буде належати або на що вона за законом буде мати право, вона заповідає ОСОБА_2 (а.с.11), згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 вересня 2019 р., спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_2 ; спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці 0,1279 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка (а.с.12), згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 вересня 2019 р., спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її онук ОСОБА_2 ; спадщина складається з земельної ділянки площею 0,1279 га, переданої спадкодавиці ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №995132 (а.с.13), відповідно до копії повідомлення Відділу у Борівському р-ні ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., згідно даних Книг записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за гр. ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку не зареєстровано (а.с.14), згідно копії розпорядження №52 від 17.02.2010 Борівської РДА Харківської обл., надано громадянам у кількості 14-ти чоловік дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею у приватну власність за рахунок земель державної власності, що розташовані на території Піско-Радьківської с/ради; під №5 у списку вищевказаних громадян значиться ОСОБА_3 , загальна площа земельної ділянки, що надається 2,00 га (а.с.17-18), відповідно до повідомлення Борівської РДА від 20.09.2019, розпорядження №52 від 17.02.2010 Борівської РДА Харківської обл. не втратило свою чинність, у зв`язку із внесенням до нього змін (а.с.20-21), для вирішення питання щодо отримання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, що розташована на території Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до ГУ Держгеокадастру у Харківській обл., що підтверджується повідомленням Борівської РДА Харківської обл. (а.с.23), згідно повідомлення ГУ Держгеокадстру у Харківській обл., якщо ОСОБА_2 не реалізував право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, то може звернутись до ГУ з відповідною заявою та документами в порядку, визначеному ч.6 ст.118 ЗК України (а.с.26-27).

Згідно зі ст.13 Конституції України, ст.373 ЦК України, ст.1 ЗК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст.ст.1,2 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України (у редакції, чинній на момент прийняття Розпорядження Борівської РДА Харківської обл. №52 від 17.02.2010) визначено документи, що посвідчують паво на земельну ділянку. Так, згідно ч.1 цієї статті право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Згідно з ч.2 зазначеної статті право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Частиною 4 ст.126 ЗК України форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст.126 ЗК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"..

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до ст.3 вищевказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відтак зазначені правові норми не передбачають виникнення у особи прав на землю на підставі рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідно до вимог статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Вимогами ст.ст.125,126 ЗК України не передбачено виникнення права власності на підставі органу державної влади.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК.

Відповідно до пункту 3.5. роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі № 727/7684/16-а, зазначив, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядуваня або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

В суді встановлено, що згідно інформації Відділу у Борівському р-ні ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. за ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 2.000 для ведення особистого селянського господарства на території Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. не реєструвались.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що Розпорядженням Борівської РДА Харківської обл. ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Крім вказаного Розпорядження позивачем до суду не надано жодного доказу, який би свідчив про початок процедури приватизації, виготовлення проекту землеустрою, формування земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру та внесення у публічну кадастрову карту України. Суд зазначає, що з часу прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою до дня смерті минуло п`ять років.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, у ОСОБА_3 відсутні документи , які підтверджують виникнення права власності на спірну земельну ділянку площею 2.00 га, тобто право власності на останню не було оформлено згідно вимог законодавства.

Відтак, Розпорядження Борівської РДА Харківської обл. №52 від 17.02.2010 не підтверджує наявність у ОСОБА_3 права власності на вищевказану земельну ділянку площею 2.00 га на території Піско-Радьківської с/ради.

Враховуючи ту обставину, що спадкодавець за життя не розпочала процес приватизації, земельна ділянка не була сформована, підстави для визнання за позивачами права на завершення процедури приватизації відсутні. Такі права не ввійшли до складу спадщини ОСОБА_3 та відповідно не можуть бути набуті її спадкоємцем у заявлений ним спосіб.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,430 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.125,126 ЗК України, ст.ст.182,1216,1218 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області, Борівської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки з подальшою державною реєстрацією права власності на своє ім"я в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 14.01.2020.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.