пр. № 2-з/759/20/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києві Марко Я.Р., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

28.12.2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову та просить суд накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0097, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника зазначає про те, що в проваджені суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики. У зв`язку з невиконанням умов укладеного 07.07.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору позики, у останнього виникла заборгованість у розмірі 9 381 296, 28 грн. Договір позики був укладений за згодою відповідача 2 - ОСОБА_4 , як дружини ОСОБА_3 02.11.2017 року приватним нотаріусом посвідчено договір про внесення змін до договору позики в частині погодження повернення позики в Національній валюті України - гривні. Відповідно до умов договору позики, відповідач своєчасно не виконав умови договору та не повернув грошові кошти, у зв"язку з чим представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, оскільки не вжиття відповідних заходів забезпечення позову в подальшому утруднить виконання рішення суду.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, частиною 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено чіткий перелік відомостей, які повинна містити заява про забезпечення позову.

З долучених до матеріалів заяви про забезпечення позову додатків, не вбачається доказів, які б підтверджували право власність відповідача ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0097, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно необхідно з`ясовувати належність майна відповідачу.

Згідно з частиною 9 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає поверненню представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 149- 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко