Справа № 219/2517/18
Провадження № 2/219/70/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2020

02 січня 2020 року Артемівський міськрайониий суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Припроста-Черняк О.О., представника позивача ОСОБА_1 А. ОСОБА_2 ., представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» до ОСОБА_4

про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, Державне регіональне геологічне підприємства «Донецькгеологія» просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму витрат, пов`язаних з оплатою навчання за договором про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року у розмірі 13 800 грн. 00 коп., а також суму понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 01.10.2014 року між Українською інженерно-педагогічною академією, Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання освітньої послуги № 14.018, відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець зобов`язався за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме підготовка студента за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за напрямом підготовки професійна освіта «Комп`ютерні технології». Таким чином, відповідачу протягом 2014-2015 та 2015-2016 навчального року була надана освітня послуга за вказаним освітньо-кваліфікаційним рівнем. 30.06.2016 року відповідачу було присвоєно кваліфікацію фахівця в галузі комп`ютерних технологій, викладача практичного навчання в галузі комп`ютерних технологій та видано диплом державного зразку про освіту В16 № 211890 за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. Істотною умовою договору є те, що освітня послуга була надана за рахунок коштів Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія», а саме за весь період навчання відповідача позивачем на рахунок виконавця були сплачені кошти за навчання студента у розмірі 13 800 грн. 00 коп. Відповідно до додаткової угоди, укладеної до договору, відповідач зобов`язався після закінчення навчального закладу та отримання диплому відпрацювати на Державному регіональному геологічному підприємстві «Донецькгеологія» не менше трьох років, а у разі відмови відпрацьовувати на підприємстві на визначених умовах зобов`язався відшкодувати витрати, пов`язані із навчанням. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 30.07.2014 року відповідача було прийнято на роботу безстроково на посаду оператора з обробки інформації та програмного забезпечення Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» та на підставі наказу від 07.09.2016 року відповідач був призначений на посаду фахівця з інформаційних технологій 1 категорії. 07.03.2018 року відповідач подав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, на підставі чого 21.03.2018 року він був звільнений з займаної посади. Таким чином, звільнення відповідача з займаної посади відбулося до закінчення встановленого трирічного терміну, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, пов`язані із оплатою навчання. Зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань згідно з умовами договору про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року, витрати, пов`язані з оплатою навчання у розмірі 13 800 грн. 00 коп. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Позивач намагався врегулювати даний спір у досудовому порядку, а саме 14.03.2018 року на адресу відповідача була направлена претензія за вих. № 1/283, яка не була задоволена відповідачем у добровільному порядку згідно з чинним законодавством України. Вважає, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою навчання. Таким чином, з метою захисту свої прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду.

26.04.2018 року відповідачем ОСОБА_4 надано суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що він погоджується частково відшкодувати на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» суму витрат, пов`язаних з оплатою навчання по договору про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року у сумі 8625 грн. 00 коп. протягом року по 718 грн. 75 коп. Суму понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. просить покласти на позивача та відповідача по 881 грн. 00 коп. у зв`язку із тим, що сторона позивача намагається розділити спір на дві частини між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, але за іншим договором № УСП-16-24 від № 059/01.09.2016 від 02.08.2016 року. Крім того, просив врахувати позовну давність за договором про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 (а.с. 38-41).

07.05.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача ОСОБА_4 , згідно з якою позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у запереченнях на позовну заяву, та наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві (а.с. 62-65).

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги позовної заяви визнала частково, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 погоджується частково відшкодувати на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» суму витрат, пов`язаних з оплатою навчання по договору про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року у сумі 5750 грн. 70 коп., тобто пропорційно відпрацьованому строку на умовах, що визначаються договором, про що 28 лютого 2019 року нею надано суду відповідний розрахунок. Зазначила, що після закінчення навчання в Українській інженерно-педагогічній академії та отримання диплома бакалавра 30.06.2016 року її син продовжував працювати на підприємстві ДРГП «Донецькгеологія» 1 рік 9 місяців з липня 2016 року по 23 березня 2018 року включно. Тобто, оскільки син не допрацював на підприємстві 1 рік 3 місяці, відшкодуванню підлягає сума у розмірі 5 750 грн. 70 коп., а не 13 800 грн. 00 коп.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.10.2014 року між Українською інженерно-педагогічною академією (виконавець за договором), Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» (замовник за договором) та ОСОБА_4 (одержувач за договором) був укладений договір про надання освітньої послуги № 14.018 (надалі договір), відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець зобов`язався за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме підготовка студента за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за напрямом підготовки професійна освіта «Комп`ютерні технології» протягом 2014-2015 та 2015-2016 навчального року. Істотною умовою договору є те, що освітня послуга була надана за рахунок коштів Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія», а саме за весь період навчання відповідача позивачем на рахунок виконавця були сплачені кошти за навчання студента у розмірі 13 800 грн. 00 коп., з розрахунку 6900 грн. 00 коп. за рік навчання та відповідно по 3450 грн. за семестр. Пунктом 6.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (а.с. 8-9).

Додатковою угодою до договору № 14.018 від 01.10.2014 року, укладеною між Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» та ОСОБА_4 , внесені доповнення до вищевказаного договору та відповідач ОСОБА_4 зобов`я зався виконувати такі умови додаткової угоди: 1) Після закінчення академії та отримання диплому державного зразку про освіту, відпрацювати на підприємстві ДРГП «Донецькгеологія» не менше 3 років (п. 4.4 договору); 2) В разі відмови ОСОБА_6 відпрацьовувати на підприємстві ДРГП «Донецькгеологія» на умовах, зазначених у п. 4.4 договору, студент відшкодовує ДРГП «Донецькгеологія» витрати підприємства, пов`язані з навчанням студента по Договору № 14.018 від 01.10.2014 року (п. 6.2 договору); 3) В разі дострокового розірвання Договору з вини Студента, «Студент» відшкодовує ДРГП «Донецькгеологія» витрати підприємства, пов`язані з навчанням студента по цьому Договору на час розірвання Договору (п. 7.8 договору). Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору, укладеного сторонами 01.10.2014 року № 14.018 (а.с. 10).

Як видно з обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню за умовами договору про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року, за період навчання ОСОБА_4 на денній формі навчання в Українській інженерно-педагогічній академії за 2014-2016 навчальні роки Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» на розрахунковий рахунок навчального закладу були перераховані грошові кошти у загальному розмірі 13 800 грн. 00 коп. (а.с. 7), що також підтверджується копіями платіжних доручень № 862 від 29.12.2014 року на суму 3450 грн., № 173 від 04.06.2015 року на суму 3450 грн., № 565 від 10.12.2015 року на суму 3450 грн. та № 358 від 13.06.2016 року на суму 3450 грн. (а.с. 11-14).

30.06.2016 року відповідачу ОСОБА_4 присвоєно кваліфікацію фахівця в галузі комп`ютерних технологій, викладача практичного навчання з дисциплін в галузі комп`ютерних технологій, про що Навчально-науковим професійно-педагогічним інститутом Української інженерно-педагогічної академії (м. Бахмут) видано диплом бакалавра державного зразка про освіту НОМЕР_1 від 30.06.2016 року за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» (а.с. 15).

На підставі наказу № 151-к від 30.07.2014 року відповідача ОСОБА_4 було прийнято на посаду оператора з обробки інформації та програмного забезпечення в геологічний відділ Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» з 31.07.2014 року на 0,5 штатної одиниці з посадовим окладом 1065 грн. на місяць та встановлено наступний режим роботи: вівторок та середа 8 годинний робочий день, четвер 4 годинний робочий день (а.с. 16, 67).

Згідно з наказом № 97-к від 07.09.2016 року відповідача ОСОБА_4 з 01.10.2016 року було призначено на посаду фахівця з інформаційних технологій 1 категорії з посадовим окладом 1500 грн. на місяць (0,5 штатної одиниці) (а.с. 17).

07.03.2018 року відповідач ОСОБА_4 подав заяву про звільнення за власним бажанням з 07.03.2018 року у зв`язку з порушенням позивачем трудового законодавства з виплатою 3-місячного середнього заробітку, яку датовано 06.03.2018 року (а.с. 18).

Наказом № 32-к від 21.03.2018 року ОСОБА_4 звільнено з 21.03.2018 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України (без поважних причин) з метою ухилення від виконання умов договорів з додатковими угодами (а.с. 20).

У судовому засіданні встановлено, що сторони намагалися врегулювати даний спір у досудовому порядку, однак їм це не вдалося. Зокрема, це підтверджується наступним.

14.03.2018 року за № 1/283 на адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено претензію про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою навчання, відповідно до якої 07.03.2018 року від ОСОБА_4 надійшла заява про звільнення за власним бажанням. Однак, звільнення ОСОБА_4 із займаної посади може відбутися тільки 30.06.2018 року, тобто після закінчення трирічного строку, встановлено договором, а тому ОСОБА_4 зобов`язаний відшкодувати роботодавцю витрати, пов`язані з оплатою навчання. Інакше у зв`язку із достроковим звільненням витрати підприємства на навчання будуть відшкодовані через суд. Зазначено, що ОСОБА_4 необхідно відшкодувати Державному регіональному геологічному підприємству «Донецькгеологія» фактичні витрати, пов`язані з оплатою навчання, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 13 800 грн. 00 коп. Крім того, у претензії наголошено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за укладеним договором ОСОБА_4 несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України. У іншому випадку роботодавець буде вимушений звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів (а.с. 21-22).

Заявою від 15.03.2018 року, адресованою позивачу, відповідач ОСОБА_4 погодився на досудове врегулювання спору.

Однак, до теперішнього часу вказану претензію не було задоволено відповідачем у добровільному порядку згідно з чинним законодавством України.

Так, згідно з копією листа позивача № 2/177 від 20.02.2018 року витрати підприємства ДРГП «Донецькгеологія» на навчання ОСОБА_4 за період з 29.12.2014 року по 04.05.2017 року складають 23200 грн. та звільнення ОСОБА_4 можливе лише після компенсації витрат у розмірі 23200 грн., понесених підприємством (а.с. 48).

Відповідно до копії листа позивача за № 3/233 від 02.03.2018 року, адресованого ОСОБА_4 , позивачем зазначено, що якщо ОСОБА_4 наполягає на звільненні за власним бажанням без відпрацювання на підприємстві трьох років, тобто до 30.06.2020 року, ОСОБА_4 необхідно у заяві обов`язково вказати, чи збирається він разово внести компенсацію ДРГП «Донецькгеологія» за оплату його навчання за вирахуванням фактично відпрацьованого часу з 01.07.2017 року до дати фактичного звільнення (а.с. 47).

Відповідач ОСОБА_4 подавав на адресу позивача звернення від 15.03.2018 року, яке зареєстроване 19.03.2018 року, в якому вказував, що суми у листах та у претензії не розраховані пропорційно відпрацьованому часу на підприємстві. Просив повідомити йому суму з урахуванням пропорційно відпрацьованого часу та зазначив, що згоден на досудове врегулювання спору (а.с. 16).

21.05.2018 року відповідачем на адресу позивача було надіслано лист, в якому зазначено, що ОСОБА_4 погоджується відшкодувати позивачу витрати підприємства за період його навчання, які склали 23200 грн., пропорційно відпрацьованому строку на умовах, що визначаються договорами відповідно до додаткових угод на час розірвання договору 21.03.2018 року у термін 8 місяців до кінця 2018 року. Просив вказати відповідну суму та рахунок, на який необхідно переказувати кошти (а.с. 88).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2018 року по справі № 219/2519/18 (провадження № 2/219/1248/2018) з ОСОБА_4 на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» стягнуто суму витрат, пов`язаних з оплатою навчання, за договором про надання освітньої послуги № УСП-16-24 від 02.08.2016 року у розмірі 9 400 грн. 00 коп., а також суму понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. (а.с. 138-144).

Судом встановлено, що після звільнення з Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» відповідач ОСОБА_4 працював в Донецькій дирекції АТ «Укрпошта» у період з березня 2018 року по січень 2019 року, за 2018 рік йому нараховано заробітної плати у розмірі 65 830 грн. 99 коп., за січень 2019 року у розмірі 8201 грн. 00 коп., що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-7) від 25 лютого 2019 року (а.с. 127).

Про те, що відповідач ОСОБА_4 працював в АТ «Укрпошта» також було ним зазначено в його запереченнях на позовну заяву від 26 квітня 2018 року, де він також зазначив, що зобов`язується розрахуватися з позивачем протягом року (а.с. 38-41).

Однак, на теперішній час відшкодування заборгованості відповідачем на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» не відбулося.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про зайнятість населення», професійне навчання набуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок особою відповідно до її покликання і здібностей, що забезпечує відповідний рівень кваліфікації для професійної діяльності та конкурентоспроможності на ринку праці. Частиною 2 даної норми визначена система професійного навчання, яка, серед інших, охоплює осіб, які проходять первинну професійну підготовку в навчальних закладах та інших установах, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників і фахівців. Відповідно до частини 4 зазначеної статті роботодавець має право укладати з працівниками або іншими особами, які не перебувають з ним у трудових відносинах, за їх згодою договори про направлення їх до навчальних закладів для професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації. Зазначеним договором на працівника або іншу особу, яка направляється на навчання, може бути покладено обов`язок відпрацювати на посаді відповідно до отриманої кваліфікації в такого роботодавця після закінчення навчання протягом погодженого сторонами строку, який повинен бути порівнянний з обов`язками, що взяв на себе роботодавець щодо оплати навчання, але не більше ніж три роки. Частиною 5 даної статті передбачено, що у разі відмови працівника або іншої особи відпрацювати в роботодавця протягом погодженого з ним строку, звільнення з роботи до закінчення такого строку працівник або інша особа зобов`язані відшкодувати роботодавцю витрати, пов`язані з оплатою навчання, або їх частину пропорційно відпрацьованому строку на умовах, що визначаються договором.

Вимогами статей 626, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 6.1 договору про надання освітньої послуги № 14.018, укладеного 01.10.2014 року між Українською інженерно-педагогічною академією, Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» та ОСОБА_4 , передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (а.с. 9).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, у судовому засіданні встановлено, що звільнення відповідача ОСОБА_4 з займаної посади відбулося 21.03.2018 року, тобто до закінчення встановленого додатковою угодою до договору № 14.018 від 01.10.2014 року трирічного терміну після закінчення академії та отримання диплому державного зразку про освіту від 30.06.2016 року, тому відповідач у зв`язку із неналежним виконанням своїх обов`язків, встановлених договором № 14.018 від 01.10.2014 року та додатковою угодою до нього, зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з оплатою його навчання у розмірі 13 800 грн. 00 коп.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою його навчання в Українській інженерно-педагогічній академії, у розмірі 13 800 грн. 00 коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, статтями 6, 525, 526, 610, 611, 629 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» (, розрахунковий рахунок 4972 відділення ПУМБ в м. Бахмут, МФО 334851) суму витрат, пов`язаних з оплатою навчання за договором про надання освітньої послуги № 14.018 від 01.10.2014 року в розмірі 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» (, розрахунковий рахунок 4972 відділення ПУМБ в м. Бахмут, МФО 334851) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 січня 2020 року.

Суддя Р.Є. Дубовик