Повадження № 2/638/4614/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Рассохи В.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Служба автомобільних доріг у Харківські області,

треті особи - Державне агентство автомобільних доріг України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Харківські області про відшкодування матеріальної шкоди, треті особи Державне агентство автомобільних доріг України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь»,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Служби автомобільних доріг у Харківські області про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що 19 червня 2020 року на ділянці дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино на 81-82 км дороги по напрямку м. Дніпро, керуючи автомобілем Toyota RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по крайній лівій смузі у місці стикування дороги з мостом на деформаційному шві після наїзду відірвався фрагмент металевої конструкції, в результаті чого було пошкоджено паливний бак автомобіля та відбулось витікання пального. На місце пригоди була викликана поліція та Державна служба з надзвичайних ситуацій. Факт автотранспортної пригоди зафіксований відповідними заявами в поліцію та поясненнями. Позивач, зазначає, що дана пригода відбулась в результаті неналежного обслуговування ділянки дороги, що є обов`язком відповідача. В результаті пошкодження паливного баку позивач був змушений провести його заміну, вартість якої становить 17532 грн.

Позивач просив суд стягнути з стягнути із Служби автомобільних доріг у Харківські області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 17532 грн та судові витрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що 11 січня 2020 року між Службою автомобільних доріг у Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» укладено договір щодо надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-29 Харків-Красноград-Перещепине-/М-18/км 0+000 127+375, Харківська область. За умовами вказаного договору відповідач уповноважив Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» здійснювати заходи щодо утримання у безпечному для дорожнього руху стану вказану автомобільну дорогу, а тому відповідальність за заподіяння матеріальної шкоди повинна нести дорожньо-експлуатаційна організація, котра безпосередньо виконує послуги з експлуатаційного утримання автомобільної дороги, де сталась дорожньо-транспортна пригода.

Також, відповідач посилається на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності або відсутності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою потерпілому, оскільки відповідачем були вжиті всі необхідні заходи в межах його компетенції для забезпечення безпечних та комфортних умов дорожнього руху.

Додатково відповідач зазначає те, що позивачем не надано доказів існування дорожньо-транспортної пригоди.

В письмових поясненнях Державне агентство автомобільних доріг України вказує, що нормами законодавства на Укравтодор не покладено відповідальність за цивільно-правовими зобов`язаннями інших фізичних чи юридичних осіб, в тому числі щодо відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди. Для належного та своєчасного виконання завдань по ремонту та належному утриманню автомобільних доріг загального користування в межах областей Укравтодором, як центральним органом виконавчої влади, створено служби автомобільних доріг у областях, у яких на балансі знаходяться автомобільні дороги загального користування державного значення та які відповідно до положення про служби автомобільних доріг в областях здійснюють їх утримання.

В письмових поясненнях Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» зазначило, що між ним відповідачем існують договірні відносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» виконує роботи з ремонту дорожнього шляху відповідно до технічних завдань, викладених в тендерній документації. Працівники товариства виконують роботи, відповідно до тих дефектних актів, які їм надала Служба. Саме на Службу покладається обов`язок доводити до Товариствп з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» акти дефекти, в яких зазначаються вид робіт, прив`язка до місця траси тощо. Жодних дефектних актів щодо усунення дефекту, про який йде мова у позові, Товариство від Служби не отримувало.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено обставини того, що 19 червня 2020 року позивач звернувся до т.в.о. начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області із заявою, в якій просив прийняти міри до організації, що обслуговує ділянку дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь». На ділянці дороги, а саме на 81 км+800 м на мостовому з`єднанні металевим фрагментом було пошкоджено днище і бак його автомобіля марки Toyota RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого сталось витікання палива. В результаті цього йому прийшлось викликати службу ДСНС на поліцію.

В письмових поясненнях від 19 червня 2020 року на ім`я т.в.о. начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» зазначив, що товариство обслуговує ділянку дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино. 19 червня 2020 року близько 18 год. 00 хв. до нього надійшло повідомлення від Красноградського відділу поліції про те, що на ділянці дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино на км 82 сталося ДТП. Прибувши на місце події, він побачив, що на дорозі нерухомо стоїть авто Toyota RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , із пробитим наскрізь паливним баком. Як йому пояснили, авто рухаючись у напрямку Дніпра по крайній лівій смузі у місці стикування дороги із мостом на деформаційному шві на 81+800 наїхало на елемент конструкцію шва, котрий після наїзду відірвався і пошкодив автомобілю паливний бак. Від себе пояснив, що усі види робіт та будь-які усунення дефектів, що відносяться до експлуатаційного утримання даної ділянки дороги, вони виконують на підставі дефектних актів, виданих Службою автомобільних доріг, заявок про усунення будь-яких дефектів на даній ділянці мосту їм не надходило і у дефектних актах не зазначалося, тому ніяких робіт їхньою організацією на даній ділянці дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино км 81+800 право, ними не проводилось.

В письмових поясненнях на ім`я т.в.о. начальника Красноградського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 зазначив, що 19 червня 2020 року близько 17 год. 00 хв. він в якості пасажира їхав разом зі своїм товаришем ОСОБА_1 , який керував автомобілем Toyota RAV 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі М-29 Харків-Красноград-Перещепино, проїздивши 81 кілометр + 800 метрів вищезазначеної дороги, проїжджаючи міст, почули глухий металевий удар по днищу, після чого в салоні стало чутно запах бензину. Зупинившись на узбіччі, помітили, що з баку витікає бензин. Подивившись на місце, де витікає бензин, помітили, що в баку є пробоїна 4-6 см. Після чого викликали службу ДСНС для уникнення займання автомобіля.

На схемі, яка додана до позовної заяви, зафіксовано місце зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно копії рахунку на оплату № 1803 від 24 червня 2020 року вартість бака паливного, зняття та встановлення паливного баку на автомобілі Toyota RAV 4 склала 17532 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору є вимога позивача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у сумі 17532 грн.

За загальними положеннями статті 22 ЦК України Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17).

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

За змістом статті 7 цього Закону передбачено, що автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Відповідно до положень статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належить організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації (стаття 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до пункту 3 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів; участь у розробці положень про спеціальні структури управління дорожнім рухом; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; організація і здійснення заходів, спрямованих на захист навколишнього природного середовища; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; передача права на будівництво комунальних та інших споруд, прокладання комунікацій, на захисні роботи і споруди, сервісні споруди та обладнання відповідно до чинного законодавства; проведення робіт по створенню і утриманню придорожніх зелених насаджень та інше; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; влаштування місць для зупинок транспортних засобів, стоянок і відпочинку учасників дорожнього руху та створення інших об`єктів дорожнього сервісу; розробка та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів системами термінового зв`язку для виклику Національної поліції, екстреної медичної допомоги та технічної допомоги; обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання; проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; впровадження на аварійно-небезпечних ділянках та місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху; забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 року (із змінами та доповненнями, далі - Правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2014 № 439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення (пункт 3 Положення).

За змістом пунктів 5, 11 Правил передбачено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані

забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані ; своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць,

залізничних переїздів.

Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 904/5489/18.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України органом управління автомобільними дорогами у Харківській області є Служба автомобільних доріг у Харківській області.

Служба автомобільних доріг у Харківській області утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року № 456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Суд також враховує, що балансоутримувачем автомобільної дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино є Служба автомобільних доріг у Харківській області, яка здійснює експлуатаційне утримання цієї автомобільної дороги.

Таким чином, Служба автомобільних доріг у Харківській області є підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Харківській області, у тому числі і автодорогу Харків-Красноград-Перещепино.

Саме Служба автомобільних доріг у Харківській області несе відповідальність перед учасниками дорожнього руху за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг у Харківській області.

Враховуючи системний аналіз наведених норм та правил, суд дійшов висновку про те, що Служба автомобільних доріг у Харківській області є належним відповідачем у даній справі.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 748/60/17, від 08.05.2018 у справі № 554/13464/15-ц, від 20.12.2018 у справі № 185/8229/16-ц, від 13.02.2019 у справі № 0508/1310/2012.

Встановивши, що ділянка автомобільної дороги, на якій внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття сталась дорожньо-транспортна пригода, перебуває у загальнодержавній власності, а Служба автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України, що є органом, який зобов`язаний забезпечувати безпечні умови руху та постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів й негайно усувати виявлені пошкодження, а також те, що причиною завдання шкоди позивачу стало невиконання Службою автомобільних доріг у Харківській області передбачених законом обов`язків по ремонту й утриманню дороги, дотриманню норм і стандартів з безпеки руху, суд дійшов висновку про те, що саме Служба автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України є належним відповідачем у даній справі.

Отже, відповідальною особою за безпеку дорожнього руху на ділянці дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино на 81-82 км дороги та особою, на яку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, є Служба автомобільних доріг у Харківській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок незадовільного експлуатаційного утримання на 81-82 км автомобільної дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепино позивачу було завдано майнову шкоду.

Отже, завдана майнова шкода має бути стягнена зі Служби автомобільних доріг у Харківській області, оскільки саме на неї покладено обов`язок з утримання у належному стані та ремонту автомобільної дороги, яка перебуває на її балансі, усунення виявлених недоліків, які несуть ризик настання негативних наслідків, у тому числі, завдання шкоди учасникам дорожнього руху.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Служба автомобільних доріг у Харківській області під час розгляду справи не довела належними та допустимими доказами, що вона є неналежним відповідачем у справі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, Служба автомобільних доріг у Харківській області не надала належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених позивачем.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено протиправність поведінки відповідача, яка полягала у незабезпеченні ним належного утримання автомобільної дороги; доведено факт спричинення шкоди та існування причинного зв`язку між незадовільним станом дороги та спричиненою шкодою, а також вину відповідача, яка полягала в невжитті заходів щодо приведення до належного експлуатаційного стану дорожнього покриття, або позначення небезпечної ділянки відповідними дорожніми знаками, як-то передбачено законом, що свідчить про наявність повного складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 840,80 грн

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Харківські області про відшкодування матеріальної шкоди, треті особи Державне агентство автомобільних доріг України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» задовольнити.

Стягнути із Служби автомобільних доріг у Харківські області, (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 17532 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять дві) грн.

Стягнути із Служби автомобільних доріг у Харківські області, (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 840 грн (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Латка