Справа № 346/2885/20
Провадження № 22-ц/4808/1310/20
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду, ухвалене головуючим суддею Васильковським В.В. 24 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року Департамент соціальної політики Коломийської міської ради, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього надміру виплачені (у вигляді житлової субсидії) кошти в сумі 9 059 грн 87 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради з заявою про призначення житлової субсидії.

Позивач зазначив, що 21.12.2018 Комісією було прийнято рішення про надання субсидії домогосподарству за адресою АДРЕСА_1 , на 5 осіб. В серпні 2019 року, в результаті проведеної Міністерством фінансів України верифікації, було виявлено, що членом сім`ї особи зі складу домогосподарства, ОСОБА_3 , було набуто у власність на підставі договорів дарування житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 99,2 кв. та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Житловий будинок, відповідно до договору дарування, сторони оцінили на суму 129199 грн, а вартість земельної ділянки - в сумі 116488,00 грн.

Відповідач, подаючи 26.10.2018 року заяву про призначення житлової субсидії, вказав, що протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії набуття права власності на майно на суму, яка на дату купівлі, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. грн не здійснювалось, хоча з часу набуття права власності ОСОБА_3 на зазначене майно пройшло менше 12 місяців. Таким чином, відповідачу була безпідставно призначена та виплачена житлова субсидія. Станом на 01.07.2020 року сума боргу, яка утворилась в результаті надміру виплачених коштів у вигляді субсидії становила 9059,87 грн, які підлягають поверненню до державного бюджету.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 вересня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради 2102 грн понесених судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом було допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. В оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідач сплатив повну суму боргу 17.08.2020, тобто після пред`явлення позивачем позову 23.07.2020. Вказане, на думку апелянта, не відповідає дійсності, оскільки позивачем подано неправильний розрахунок. Так, відповідно до повідомлення від 25.02.2020 відповідач мав сплатити загальну суму 7559,87 грн, а не 9059,87 грн. ОСОБА_1 зазначив, що ним не було внесено за 04 та 06 місяць, у зв`язку з рішенням Уряду про можливе відтермінування оплати. Відповідач вказав, що 1500 грн із заявленої суми позову 9059,87 грн було оплачено до пред`явлення позову, а тому на час постановлення судом рішення був відсутній предмет спору. ОСОБА_1 зазначив, що є пенсіонером, інших доходів немає, а отриману пенсію витрачає на придбання ліків. Посилаючись на вказане, а також на п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, просить оскаржене рішення скасувати та постановити нове, яким в частині стягнення 1500 грн відмовити, а в частині стягнення 7559,87 грн провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Департамент соціальної політики Коломийської міської ради своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляв.

Представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради з заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8).

До заяви відповідач подав Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в п.3 розділу 1 декларації «Дані про осіб, які входять до складу домогосподарства, і їх зареєстроване місце поживання». В розділі 2 Декларації «Дані про членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання)» відповідачем було вказано наступних осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (чоловік ОСОБА_5 ); - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік ОСОБА_6 ) (а.с. 9 ).

Рішеннями від 26 грудня 2018 року, 25 січня 2019 року, 15 квітня 2019 року призначено грошову готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг із жовтня 2018 року по квітень 2019 року (а.с. 14-17).

Відповідно до проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 26.10.2018 року, виявлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не подав інформацію про факт набуття у власність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами членом сім`ї особи із складу домогосподарства на підставі договорів дарування, сума яких перевищує 50 тис. гривень, внаслідок чого йому були надмірно виплачені грошові кошти за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

З приводу повернення надміру виплаченої житлової субсидії у сумі 12 687,05 грн. позивач звертався до відповідача, надсилаючи 12 серпня 2019 року повідомлення про припинення /надання державної соціальної допомоги/житлової субсидії про повернення надміру виплаченої суми коштів (а.с. 25).

Відповідно до копії виписок ОСОБА_1 сплатив 3 427,18 грн. по поверненню субсидії (а.с. 26-28).

Позивач надсилав відповідачу повідомлення з вимогою про повернення надміру виплаченої субсидії у сумі 9 059,87 грн, але відповідач добровільно указану суму не повернув (а.с.29).

23 липня 2020 року Департаменту соціальної політики Коломийської міської ради звернувся до суду із відповідним позовом (а.с. 1-6).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 24 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі (а.с. 34-35).

21 серпня 2020 року відповідачем подано заперечення, в якому останній зазначив, що

ним погашено весь борг, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 84-85).

Вказане підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 43-53). Заборгованість в розмірі 1000 грн, 2000 грн та 4559,87 грн відповідач оплатив 17.08.2020 згідно поданих квитанцій (а.с. 51, 52, 53).

Таким чином, відповідач повністю оплатив суму заборгованості після відкриття провадження у даній справі.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що провадження у даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору, судовий збір в такому випадку стягненню не підлягає.

Колегія суддів вказані апелянтом доводи відхиляє, зважаючи на таке.

Поняття судового збору визначено у ст.1 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею третьою Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви.

Частиною першої ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною першою ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.4 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що у липні 2020 року Департамент соціальної політики Коломийської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії (а.с. 1-6).

За подання позовної заяви позивач сплатив мінімальний для юридичної особи судовий збір в розмірі 2102 грн (а.с. 7).

01 вересня 2020 року позивач подав до суду заяву, в якій підтвердив, що відповідачем була погашена заборгованість в повному обсязі 17.08.2020 після пред`явлення позову, а тому просив стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати (а.с. 64-65).

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не відмовлявся від позовних вимог, а погашення боргу відповідачем здійснювалося після пред`явлення до нього позову.

За таких обставин, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, правильно керувався положеннями ч.3 ст.142 ЦПК України та встановивши, що позивач не підтримує позовні вимоги у зв`язку з добровільним погашенням відповідачем боргу, наявністю якого обґрунтований позов та його вимоги, правильно стягнув з ОСОБА_1 на користьДепартаменту соціальної політики Коломийської міської ради судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що ним погашена заборгованість ще до відкриття провадження у даній справі, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи спростовані наведеними вище доказами, зокрема, квитанціями про оплату (а.с. 53).

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 24 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 10 грудня 2020 року.