Справа пр. №2-з/756/347/20
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Свірєпової Анни Валеріївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича В.В. про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

08 грудня 2020 року представником позивачів подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 кв. м, житловою площею 30,40 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_4 , та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та посадовим особам, які відповідно до законодавства наділені повноваженнями державних реєстраторів, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на указану квартиру.

Заява мотивована тим, що 29 травня 2013 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір позики грошей, виконання якого було забезпечене іпотечним договором від 29 травня 2013 року, укладеним між відповідачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , предметом іпотеки за яким є квартира АДРЕСА_1 .

16 липня 2018 року ОСОБА_1 дізналась про те, що право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Володковича В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 січня 2015 року, індексний номер 18742336.

Позаяк указаний об`єкт нерухомості вибув з володіння позивачів поза їх волею, позивачі пред`явили позов про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість ОСОБА_4 або іншим особам вчинити дії, спрямовані на відчуження квартири, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На даний час між сторонами виник спір щодо визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Оскільки на сьогодні право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4 , останній може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за захистом яких вони звернулися до суду.

Крім того, виходячи з фактичних обставин спору, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 направлений на захист свого суб`єктивного права, а саме права власності на квартиру.

Оскільки позивачі оскаржують реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_4 , то можлива реєстрація права власності за іншою особою призведе до того, що рішення суду, навіть якщо воно буде ухвалено на користь позивачів, не призведе до ефективного захисту порушеного права, так як скасована реєстрація буде стосуватися неактуального реєстраційного запису.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до відчуження спірного об`єкта нерухомості будь-яким способом, не забороненим законом, що у разі задоволення позову призведе до нових спорів між особами, за якими буде зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна, та позивачами, а також можливим порушенням їх прав як законних набувачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

З цих підстав суддя вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Поряд з цим суддя звертає увагу заявника на те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 передбачає також і заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження указаного нерухомого майна, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині вимог стосовно заборони державним реєстраторам, нотаріусам та посадовим особам, які відповідно до законодавства наділені повноваженнями державних реєстраторів, провадити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Свірєпової Анни Валеріївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 кв. м, житловою площею 30,40 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_4 .

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до Закону України „Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.В. Андрейчук