Справа № 521/311/20
Провадження № 2з/521/11/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

14 січня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревський В.К.

за секретаря - Дробот В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про захист порушеного права шляхом визнання іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», місцезнаходження за адресою: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, до ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за участю третьої особи: ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просив визнати предметом іпотеки та внести відомості про обтяження та заборону відчуження до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2 ; в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/0035/82/77756 від 05 липня 2007 року у сумі 127730,80 доларів США звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 48,3 кв. м., житлова площа 25,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору у сумі 3842,0 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

05 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (зараз - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір №014/0035/82/77756, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 49878,0 доларів США строком до 05 липня 2017 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 13,50% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Так, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 06 липня 2007 року між Банком (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. зареєстровано в реєстрі за №1399. Отже, предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: Двокімнатна квартира, загальною площею 53,90 кв. м., житловою площею 29,50 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка придбана Іпотекодавцем згідно договору дарування, посвідченого Повідьонковою І.І. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 31 січня 2007 року, за реєстровим №167, та зареєстрованого КП ОМБТІ та РОН 29 березня 2007 року у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №8945264, номер запису 104 у книзі 619пр.-185.

Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки. Проте, всупереч вимогам п. 5.1. Кредитного договору ОСОБА_3 не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2010 року по цивільній справі №2-1580/10 позовні вимоги Банку задоволено, а саме: стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 810121,22 гривень, державне мито в сумі 1700,0 гривень, витрати за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 250,0 гривень, витрати пов`язані з розглядом справи 110,0 гривень. Однак, ОСОБА_3 добровільно рішення суду по справі №2-1580/10 не виконувала, у зв`язку з чим АТ «Райффайзен Банк Аваль» був змушений звернутися до органу примусового виконання рішень суду. В ході примусового виконання рішення суду Банку стало відомо, що ОСОБА_3 без дозволу АТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснила реконструкцію та змінила технічні характеристики квартири АДРЕСА_5 .

У зв`язку з вчиненням вищезазначених дій, Позичальниця звернулася з позовом про визнання права власності. 09 жовтня 2007 року Рішенням Київського районного суду м. Одеси було визнано за ОСОБА_3 право власності на житлове приміщення загальною площею 48,17 кв. м., розташоване по АДРЕСА_3 , яке складається з кімнати площею 17,50 кв. м., кімнати площею 8,16 кв. м., коридору площею 4,96 кв. м., санвузла площею 4,60 кв. м., кухні площею 12,95 кв. м. Тому, реконструкція, зміна технічних характеристик майна, номеру квартири тощо не є підставою для припинення іпотечних зобов`язань та/або неможливості звернення стягнення на майно, зважаючи на те, що вищевизначене майно не є новоствореним об`єктом нерухомості. При перевірці новоствореного предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_2 Банку стало відомо, що вищезазначена квартира, яка перебуває в іпотеці Банку без їхнього дозволу була перепродана іншій особі - ОСОБА_1 . Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки/застави, набуває статус іпотекодавця/заставодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором/ договором застави у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки/застави (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»). Так, у зв`язку з нововиявленим обставинами та невиконанням умов Кредитного договору, на адресу нового власника було направлено вимогу про усунення порушення основного зобов`язання. Враховуючи те, що умови Кредитного договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості не виконанні, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову по цій справі шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 48,3 кв. м., житлова площа - 25,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Свою заяву мотивує тим, що предметом позову у даній цивільній справі є вимога про захист прав і законних інтересів АТ «Райффайзен Банк Аваль» порушених внаслідок продажу нерухомого майна третій особі без їхнього дозволу, яке виступає предметом іпотеки відповідно до Кредитного договору №014/0035/82/77756 від 05 липня 2007 року. Таким чином, з огляду на те, що дії ОСОБА_2 є незаконними та враховуючи те, що реалізація майна без дозволу банку третій особі була спрямована на уникнення від виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2010 року у справі №2-1580/10 - то заявлений спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, є адекватним способом запобіганню можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, та недопущення відчуження цього майна під час розгляду справи (в т. ч. шляхом укладення як реальних, так і фіктивних правочинів), з метою подальшого приховання та неможливості його реалізації в тому числі через органи ДВС у випадку ухвалення рішення на користь позивача та звернення до відповідних органів із виконавчими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою з наступних причин.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 153 Цивільно-процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що спір стосується прав та інтересів АТ «Райффайзен Банк Аваль» щодо нерухомого майна, яке виступає предметом іпотеки відповідно до Кредитного договору №014/0035/82/77756 від 05 липня 2007 року, а саме квартири загальною площею 48,3 кв. м., житлова площа - 25,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно представник позивача просить накласти арешт на певне майно, що відповідає принципу співмірності заявлених щодо забезпечення позову вимог.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт та заборону відчуження на квартиру загальною площею 48,3 кв. м., житлова площа - 25,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалу для виконання направити Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В.К.Гуревський