ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.
суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, третя особа Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання незаконними результатів перевірки та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, третя особа Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання незаконними результатів перевірки та зобов`язання вчинити певні дії.
Вказував, що 21 грудня 1993 року він подав рапорт до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ) про зарахування його на квартирний облік, так як на той час житловою площею був не забезпечений. 22 грудня 1993 року, обіймаючи посаду командира в/ч НОМЕР_1 , житловою комісією цієї військової частини, був поставлений на облік в чергу на отримання житлових приміщень в/ч НОМЕР_1 за №16 на підставі Правил обліку громадян на отримання жилих приміщень. 26 вересня 1996 року він був звільнений з військової служби, згідно наказу заступника міністра оборони України командуючого сухопутними військами по Одеському військовому округу від 26 вересня 1996 року №083, що в свою чергу спричинило звільнення з військової служби в запас із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини.
Зазначав, що після звільнення в запас він продовжував перебувати на квартирному обліку в цій же військовій частині, однак житла так і не отримав. У зв`язку з тим, що на той час (1996 рік) було неможливо отримати роботу в Новомосковському районі, він працевлаштувався у Військовий місцевий суд Дніпропетровського гарнізону, на посаду судового розпорядника та відповідно був прописаний в АДРЕСА_1 , оскільки до працевлаштування та переїзду у м.Дніпро він винаймав квартиру АДРЕСА_2 .
Вказував також на те, що відповідно до протоколу №51 від 30 листопада 2018 року Дніпропетровському обласному військовому комісаріату розподілено 8 квартир для постійного проживання у АДРЕСА_3 , з них 6 однокімнатних, 2 - двокімнатні квартири. 07 грудня 2018 року у зв`язку із цим на засіданні житлової комісії Дніпропетровського ОВК було винесено питання щодо надання однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 м2, загальною площею 48,4 м2, для постійного місця проживання у відповідності до списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов та які виявили бажання і надали згоду отримати постійне житло за межами м.Дніпро, полковнику запасу ОСОБА_1 , який перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при Дніпропетровському ОВК у загальній черзі з 22 грудня 1993 року, позачерговій черзі з 19 жовтня 2005 року та першочерговій черзі з 21 листопада 1996 року. Оскільки зауважень та заперечень з цього приводу не було, комісія постановила надати цю квартиру йому. 11 грудня 2018 року Протокол засідання житлової комісії Дніпропетровського ОВК від 07 грудня 2018 року №12 був затверджений наказом Військового комісара Дніпропетровського ОВК № 577 від 11 грудня 2018 року.
Зазначав також, що 18 липня 2019 року, майже через 8 місяців, Головним Квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України здійснена перевірка його особової справи щодо погодження отримання постійного житлового приміщення в м.Кам`янське, з матеріалів якої йому стало відомо, що житловій комісії Дніпропетровського ОВК пропонується:
1. Розібратися з законністю зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 , для цього витребувати з ОСОБА_1 довідку про місце прописки на час прийняття рішення про зарахування на квартирний облік. Подати запити до КЕВ м.Дніпро про надання відомостей про перебування на квартирному обліку в гарнізоні, здачі житла за попереднім місцем проходження служби;
2. З військової частини НОМЕР_2 витребувати копії документів з книги протоколів, книги обліку осіб, що перебувають на квартирному обліку, списки перебуваючих на квартирному обліку, визначитись чи перебував він на квартирному обліку взагалі і чи знімали його.
3. Надати запит до військової частини НОМЕР_2 про надання інформації чи проводились заходи по розформуванню військової частини НОМЕР_1 , чи військову частину просто перенумерували.
4. Відмінити рішення житлової комісії, які були прийняті з порушенням вимог житлового законодавства та про надання постійного житла в м.Кам`янське.
5. Виконати рішення суду і «поставити ОСОБА_1 на облік на першочергове отримання житла в м.Дніпропетровську з 22 грудня 1993 року.
Посилався на те, що вищевказані дії проводяться з метою, щоб позбавити його законного права отримання житла.
Крім того, зазначав, що у 2006 році та у лютому 2007 року він звернувся із заявою до Дніпропетровського ОВК з проханням поставити його на квартирний облік для отримання житла в м.Дніпропетровську, але йому було відмовлено. 02 серпня 2007 року на виконання постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська житлова комісія Дніпропетровського ОВК постановила зарахувати його на квартирний облік з 22 грудня 1993 року, на позачергове отримання житла з 22 листопада 1996 року та на першочергове отримання житла з 19 жовтня 2005 року.
01 липня 2013 року він знову звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В своєму адміністративному позові просив суд: скасувати протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10 грудня 2010 року в частині зняття його з квартирного обліку та зобов`язати житлову комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 відновити його на квартирному обліку Дніпропетровського обласного військового комісаріату на першочергове отримання житла в м.Дніпропетровську.
20 вересня 2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову про задоволення його позовних вимог. 29 квітня 2014 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Дніпропетровського ОВК залишив без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишити без змін.
Позивач вважає, що Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро при проведенні перевірки його облікової справи в Головному Квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних Сил України щодо погодження отримання ним постійного житла діє упереджено, з перевищенням визначених повноважень, необґрунтовано і без врахування всіх обставин, що мають значення для законного та обґрунтованого висновку, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, а тому суттєво порушує його права.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив: визнати незаконними результати перевірки облікової справи полковника запасу ОСОБА_1 в Головному Квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних Сил України щодо погодження отримання постійного житлового приміщення по АДРЕСА_5 та рекомендацій щодо відміни рішення житлової комісії, які були прийняті з порушенням вимог житлового законодавства та про надання постійного житла в м.Кам`янське; зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями протягом місяця затвердити розподіл полковнику запасу ОСОБА_1 надання житла для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м; зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України та Квартино-експлуатаційний відділу міста Дніпро протягом десяти робочих днів, з дати прийняття Рішення Комісії з контролю за забезпеченнями військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформити та подати до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документи для видачі спеціального ордера полковнику запасу ОСОБА_1 для вселення його у квартиру для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м; судові витрати покласти на відповідачів.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків місцевого суду встановленим у справі обставинам, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована наступним: ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше як на підставі закону за рішенням суду, всупереч вимогам законодавства, незважаючи на те, що відповідач протягом 26 років ні разу не був забезпечений житлом, постійно відстоював своє право через суд, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро при проведенні перевірки облікової справи щодо погодження отримання позивачем постійного житла діяв упереджено, з перевищенням визначених повноважень; відповідачами постійно здійснювались дії для затримки розгляду позову; судом першої інстанції не враховано, що саме ці результати, які на думку суду носять рекомендаційний характер, спричинили звернення позивача до суду за захистом своїх прав, оскільки позивач усвідомлював, які наслідки вони можуть спричинити; висновок суду першої інстанції про те, що задоволення вимог позивача призведе до підміни або привласнення функцій інших державних органів є незрозумілим та безпідставним; судом першої інстанції не було досліджено, що визнання незаконним результатів перевірки від 18 липня 2019 року №2354 спричинили негативні наслідки для позивача, а саме те, що в ході розгляду даної справи позивача зняли з квартирного обліку військовослужбовців.
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на дотримання місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просив відмовити ОСОБА_1 у скасуванні рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року.
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач 21 листопада 1996 року був звільнений з військової служби в запас з правом носіння військової форми, з вислугою років 25 років 5 місяців, був направлений на військовий облік до Новомосковського об`єднаного воєнкомату Дніпропетровської області та був звільнений з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду військової частини, що підтверджується копією наказу №173 від 21 листопада 1996 року та копією витягу з наказу №083 від 26 вересня 1996 року.
Засіданням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 22 грудня 1993 року ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік на підставі його рапорту від 21 грудня 1993 року, що підтверджується копією витягу з протоколу №12 від 22 грудня 1993 року (а.с.12 оберт) та копією рапорту від 21 грудня 1993 року №216 (а.с.14 оберт).
Позивач 18 березня 1993 року повністю здав квартиру АДРЕСА_6 , що підтверджується копією довідки №166 від 16 грудня 1993 року (а.с.13 оберт). Особовий рахунок на вказану квартиру, з дозволу начальника гарнізону, був переоформлений на ОСОБА_2 , за заявою останньої, що підтверджується копією довідки №211 від 18 березня 1993 року (а.с.13).
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_3 від 19 жовтня 2005 року (а.с.20 оберт), та має право на першочергове забезпечення житловою площею, як це передбачено у ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 липня 2007 року визнано незаконною відмову голови житлової комісії військового комісаріату Дніпропетровської області про відмову у постановці на квартирний облік на першочергове отримання житлового приміщення в м.Дніпропетровську ОСОБА_1 , та зобов`язано житлову комісію постановити ОСОБА_1 на облік на першочергове отримання житла в м.Дніпропетровську з 22 грудня 1993 року (а.с.28).
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2013 року (а.с.33-35), скасовано протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 10 грудня 2010 року в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та зобов`язано житлову комісію Дніпропетровського обласного військового комісаріату постановити ОСОБА_1 на облік на першочергове отримання житла в м.Дніпропетровську.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року вказана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2013 року залишена без змін (а.с.36).
30 вересня 2015 року ОСОБА_1 поновлено в черзі та внесено до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов при Дніпропетровському ОВК у загальну чергу з 22 грудня 1993 року, до списків позачергової черги з 21 листопада 1996 року, до списків першої черги з 19 жовтня 2005 року зі складом сім`ї три особи: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 (а.с.37).
Відповідно до довідок від 28 листопада 2016 року, від 09 листопада 2018 року, від 06 грудня 2018 року (а.с.38 оберт, 39,40), ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на військовому обліку в Новомосковському об`єднаному міському військовому комісаріаті Дніпропетровської області та на його утриманні знаходиться сім`я у кількості однієї особи, що підтверджується довідками від 26 листопада 2015 року, 12 листопада 2018 року, 07 грудня 2018 року (а.с.38, 39 оберт, 40 оберт).
Відповідно до списку надання житлової площі для постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 (а.с.22), ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік 22 грудня 1993 року, першочергово 19 жовтня 2005 року, позачергово 21 листопада 1996 року.
07 грудня 2018 року відбулось засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому було вирішено питання про надання позивачу житла, про що свідчить протокол №12 від 07 грудня 2018 року.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 572 від 11 грудня 2018 року було затверджено протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2 від 07 грудня 2018 року та вирішено надати для постійного проживання квартири у АДРЕСА_3 у відповідності до списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку при Дніпропетровському обласному військовому комісаріаті та у Гарнізонній черзі: однокімнатну квартиру АДРЕСА_7 , полковнику запасу ОСОБА_1 , складом сім`ї 1 особа, що підтверджується витягом із наказу № 572 від 11 грудня 2018 року (а.с.21).
В ході перевірки облікової справи ОСОБА_1 . Головним КЕУ ЗС України були виявлені порушення та запропоновано:
1. Розібратися з законністю зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 , для цього витребувати з ОСОБА_1 довідку про місце прописки на час прийняття рішення про зарахування на квартирний облік. Подати запити до КЕВ м.Дніпро про надання відомостей про перебування на квартирному обліку в гарнізоні, здачі житла за попереднім місцем проходження служби;
2. З військової частини НОМЕР_2 витребувати копії документів з книги протоколів, книги обліку осіб, що перебувають на квартирному обліку, списки перебуваючих на квартирному обліку, визначитись чи перебував він на квартирному обліку взагалі і чи знімали його.
3. Надати запит до військової частини НОМЕР_2 про надання інформації чи проводились заходи по розформуванню військової частини НОМЕР_1 , чи військову частину просто перенумерували.
4. Відмінити рішення житлової комісії які були прийняті з порушенням вимог житлового законодавства та про надання постійного житла в м. Кам`янське.
5. Виконати рішення суду і «поставити ОСОБА_1 на обліку на першочергове отримання житла в м. Дніпропетровську з 22 грудня 1993 року»., що підтверджується копією листа №2354 від 18 липня 2019 року (а.с.23-26).
Наказом військового комісара Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07 жовтня 2019 року №504, яким затверджено протокол засідання житлової комісії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7 від 07 жовтня 2019 року, позивача знято з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що в частині визнання незаконними результатів перевірки облікової справи полковника запасу ОСОБА_1 в Головному Квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних Сил України щодо погодження отримання постійного житлового приміщення по АДРЕСА_5 та рекомендацій щодо відміни рішення житлової комісії, в матеріалах даної цивільної справи відсутній документ, складений за результатами перевірки, який несе правові наслідки для позивача, а наявний наданий позивачем лист ТВО начальника КЕВ м.Дніпро капітана Є.Толочного на адресу Житлової комісії Дніпровського ОВК та позивача, який містить перелік виявлених при перевірці облікової справи позивача щодо погодження отримання постійного житлового приміщення порушень та пропозиції житловій комісії Дніпропетровського ОВК вчинити певні дії, несе рекомендаційний характер. Позовні вимоги в частині зобов`язаня Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями протягом місяця затвердити розподіл полковнику запасу ОСОБА_1 надання житла для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м; зобов`язання Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро протягом десяти робочих днів, з дати прийняття Рішення Комісії з контролю за забезпеченнями військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформити та подати до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документи для видачі спеціального ордера полковнику запасу ОСОБА_1 для вселення його у квартиру для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м, не підлягають задоволенню, оскільки, задовольняючи вказані позовні вимоги, судом фактично будуть підмінені та привласнені функції інших державних органів, що неприпустимо відповідно до принципу поділу державної влади, закріпленому статтею 6 Конституції України. Крім того, наказом військового комісара Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07 жовтня 2019 року №504, яким затверджено протокол засідання житлової комісії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7 від 07 жовтня 2019 року, позивача знято з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, розгляд даного питання неможливий до поновлення позивача на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Положеннями пункту 30 цього Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17, провадження №12-304гс18, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, провадження №14-338цс18.
Результати перевірки Головного Квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України облікової справи ОСОБА_1 , які позивач просить визнати незаконними, носять рекомендаційний характер та можуть бути визнані як докази (із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема спору про поновлення на квартирній черзі, у разі, якщо наслідком вказаної перевірки є виключення позивача з черги.
Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні вимоги про визнання незаконними результатів перевірки Головного Квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, оскільки обраний ОСОБА_1 спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було досліджено, що визнання незаконним результатів перевірки від 18 липня 2019 року №2354 спричинили негативні наслідки для позивача, а саме те, що в ході розгляду даної справи позивача зняли з квартирного обліку військовослужбовців, оскільки обраний позивачем спосіб захисту в частині визнання незаконною перевірки особової справи позивача не є ефективним, втім позивач не позбавлений права оскарження зняття його 07 жовтня 2019 року з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.
Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу було відомо про зняття його з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов 07 жовтня 2019 року, втім під час розгляду справи позивач не скористався своїм правом зміни позовних вимог, незважаючи на те, що рішення місцевого суду ухвалено через значний проміжок часу після цієї події 24 липня 2020 року.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що за наявності наказу військового комісара Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07 жовтня 2019 року №504, яким затверджено протокол засідання житлової комісії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7 від 07 жовтня 2019 року, яким позивача знято з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових вимог, вимоги позивача про зобов`язання відповідачів протягом місяця затвердити надання житла для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м та оформити й подати до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документи для видачі спеціального ордера полковнику запасу ОСОБА_1 для вселення його у квартиру для постійного місця проживання, а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 20,9 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м, задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.