Справа № 202/2568/15-ц
Провадження № 6/202/298/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

04 грудня 2020 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» через систему «Електронний суд» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якого просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку»на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 202/2568/15-ц.

Заява обґрунтована тим, що28 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 202/2568/15-ц про стягнення заборгованості з громадянки ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» за кредитним договором № ICKGMCUI.63145.003 від 16 листопада 2012 року. 06 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір № 103, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ICKGMCUI.63145.003 від 16 листопада 2012 року. До теперішнього часу ОСОБА_1 добровільно не виконала заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 травня 2015 року. Наведене зумовило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернутись до суду з відповідною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24 листопада 2020 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 25 листопада 2020 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У призначений час сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявник у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив проводити розгляд вказаної заяви без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором ICKGMCUI.63145.003 від 16.11.2012 року, заборгованість за кредитом - 6 782 грн. 09 коп.;заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 248 грн. 45 коп.; на користь держави: судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 09 червня 2015 року та на його виконання Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 06 серпня 2015 року було видано виконавчий лист.

06 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір № 103, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ICKGMCUI.63145.003 від 16 листопада 2012 року.

Відповідно до постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайленко Ю.В. від 15 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження, яка була спрямована на адресу суду 15 червня 2018 року за вихідним № 11419, боржником ОСОБА_1 у повному обсязі виконано вимоги зазначені у виконавчому документі, у зв`язку із чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 06 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованості у розмірі 6 782,09 грн., 3 248,45 грн. закінчено.

Нормою п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Відтак, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Беручи до уваги зазначене, суд доходить висновку, що заміна сторони у виконавчому провадженні можлива до відкриття виконавчого провадження, при відкритому виконавчому провадженні, а також при відсутності виконавчого провадження, тобто, при наявності невиконаного судового рішення, проте не у випадку відсутності зобов`язання боржника.

Враховуючи, що провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 06 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованості за кредитним договором № ICKGMCUI.63145.003 від 16 листопада 2012 року закінчено, зобов`язання боржника відсутнє, оскільки виконано у повному обсязі, то підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні суд не вбачає.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 лютого 2020 року (справа № 2-6068/09, провадження № 61-7365св19).

За таких обставин у задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» (01135, м.Київ, вул.В.Чорновола, 25, ), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.П. Слюсар