Справа № 203/4431/20
У Х В А Л А

іменем України

08 грудня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Казака С.Ю.

при секретарі Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., в обгрунтування якого зазначено, що у нього на перебуває виконавче провадження №60962998 з примусового виконання виконавчого листа №761/4596/17, виданого 30.08.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та пені в сумі 1774301 грн. 51 коп. та судового збору в сумі 8000 грн. Вжитими заходами було з`ясовано, що у боржника відсутні розрахункові рахунки в банківських установах та, відповідно, кошти, з метою їх списання та виконання рішення суду; право власності на рухоме майно та земельні ділянки не зареєстровано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира є іпотечним майном, іпотекодержателем якого є стягувач ОСОБА_2 . Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» постановою приватного виконавця від 26.03.2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника. Згідно висновку вартість квартири визначена в сумі 498760 грн., що є меншою від суми боргу за виконавчим документом. Для належного та об`єктивного виконання виконавчого провадження виконавцю необхідно провести огляд квартири, з метою виявлення додаткового майна боржника для його реалізації та задоволення вимог стягувача. Через умисні дії боржника, пов`язані з недопуском приватного виконавця до квартири, а також враховуючи, що боржник добровільно не бажає допускати виконавця до квартири для проведення огляду, приватний виконавець вимушений звернутись до суду із зазначеним поданням. Посилаючись на вказані обставин, приватний виконавець просив надати йому дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності та володінні боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України заінтересовані особи в судове засідання не викликались. Приватний виконавець за викликом до суду не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Також у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснює розгляд справи без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в поданні доводи, дослідивши надані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває виконавче провадження №60962998 з примусового виконання виконавчого листа №761/4596/17, виданого 30.08.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, трьох відсотків річних та пені в сумі 1774301 грн. 51 коп. та судового збору в сумі 8000 грн.

Під час проведення виконавчих дій було встановлено відсутність у боржника розрахункових рахунків в банківських установах та коштів на них, з метою їх списання та виконання рішення суду. На запити приватного виконавця отримано відповіді про відсутність реєстрації за боржником права власності на рухоме майно та земельні ділянки.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 .

Вказана квартира є предметом іпотеки за відповідним договором іпотеки від 15.01.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановами приватного виконавця від 13.01.2020 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також на зазначену вище квартиру.

13.03.2020 року складено постанову про опис та арешт квартири.

Також приватний виконавець посилався на те, що відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» постановою приватного виконавця від 26.03.2020 року було призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості описаного майна боржника. Згідно висновку вартість квартири визначена в сумі 498760 грн., що є меншою від суми боргу за виконавчим документом. Для належного та об`єктивного виконання виконавчого провадження виконавцю необхідно провести огляд квартири, з метою виявлення додаткового майна боржника для його реалізації та задоволення вимог стягувача. Через умисні дії боржника, пов`язані з недопуском приватного виконавця до квартири, а також враховуючи, що боржник добровільно не бажає допускати виконавця до квартири для проведення огляду, приватний виконавець вимушений звернутись до суду із зазначеним поданням.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст.30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Пунктами 4,13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Надані до подання матеріали свідчать про те, що приватним виконавцем під час проведення виконавчих дій вживались заходи щодо встановлення наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, коштів на рахунках та інших доходів. Однак, крім квартири АДРЕСА_1 іншого майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача, не встановлено.

Поряд з цим, суд враховує, що звертаючись до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника, виконавець повинен довести, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; майно належить боржнику або він має право користування ним; боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

На підтвердження викладених в поданні обставин щодо чинення з боку боржника перешкод у доступі до квартири для забезпечення виявлення та опису додаткового майна, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, приватним виконавцем належних доказів не надано.

Долучений до подання акт, складений за наслідками виходу приватного виконавця за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого зазначено, що двері ніхто не відкрив, не свідчить про наявність боржника в квартир на момент виходу та чинення ним перешкод приватному виконавцю у доступі до квартири. Крім того, вказаний акт не містить даних та підписів понятих.

Також з матеріалів справи не вбачається, що приватний виконавець завчасно повідомляв боржника про намір вчинити відповідні виконавчі дії, дату та час їх вчинення.

Крім того, вказаний акт складено 17.02.2020 року. В той час, як долучені до подання письмові пояснення ОСОБА_1 , датовані 18.03.2020 року, свідчать про те, що остання з`являлась до приватного виконавця, повідомляла про зміну свого місця проживання та переїзду з м.Києва до м.Дніпро; виникненням тимчасових матеріальних труднощів в зв`язку зі втратою заводу в м.Києві та переміщенням бізнесу в м.Дніпро, а також через складнощі, пов`язані із карантинними заходами; про наміри розрахуватись з боргами протягом 4-6 місяців.

Таким чином, оскільки надані до подання матеріали не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся приватним виконавцем про наміри проведення опису майна за місцем проживання та чинив перешкоди у проведені відповідних виконавчих дій, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання за необгрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10-13,223,247,258-260,439 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя С.Ю.Казак