Справа № 464/6744/19
У Х В А Л А

"14" січня 2020 р. м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф. розглянувши заяву позивача Житлово будівельного кооперативу №215 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Житлово будівельного кооперативу №215 (адреса: 79049, м.Львів, пр. Червоної Калини, 88/20, , код: 63) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Разом з подачею позовної заяви, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 11.03.2011 р. До набрання законної сили рішення суду у даній справі заборонити будь яким особам у будь який спосіб вчинити будь які дії щодо квартири АДРЕСА_2 .

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що у відповідача існує заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 99316,82 грн. Відповідач ніколи не сплачує житлово - комунальні послуги, наявність заборгованості може спровокувати відповідача на відчуження вказаної квартири третім особам, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить заяву про забезпечення позову задоволити.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 КПК України позов забезпечується забороною вчинити певні дії.

Частиною 3 статті 150 КПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово будівельного кооперативу №215 заборгованість за житлово комунальні послуги у сумі 99316,82 грн.

Згідно заяви про забезпечення позову просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 11.03.2011 р.

При цьому, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2018 р., власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 .

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відтак, на думку суду, накладаючи арешт на майно особи, яка не є стороною у справі, призведе до порушення ОСОБА_2 права власності на квартиру, зокрема на користування та розпорядження на власний розсуд.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 спеціально не реєструє договір купівлі продажу на квартиру від 11.03.2011 р., судом до уваги не приймається, оскільки не підтверджено жодним доказом. Крім цього, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що заявником не подано суду жодних доказів, завдяки яким можливо було б встановити чи заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач є співмірними із заявленими ним вимогами.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, данні про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні такої слід відмовити. Оскільки суду не подано доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та не вказано підстав про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, також не надано доказів, що дане нерухому майно належить відповідачу. Крім того, вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 150, 153 ЦПК України, ст.321 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача Житлово будівельного кооперативу №215 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Житлово будівельного кооперативу №215 (адреса: 79049, м.Львів, пр. Червоної Калини, 88/20, , код: 63) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , серія і номер паспорта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2020 р.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя: В.Ф. Романюк