Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 415/5128/19
Провадження № 22-ц/810/913/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря

судового засідання: Перишкіна Т.М.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку у спрощеному провадженні

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року, ухваленого Лисичанським міським судом у складі: судді Фастовця В.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в ст а н о в и в:

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11770,07 грн., який мотивувало тим, що 20.09.2011 року між банком та відповідачем було укладено договір кредиту № б/н від 20.09.2011 року, відповідно до якого відповідач отримав 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач шляхом підписання анкети-заяви про приєднання від 20.09.2011 року підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зі своєї сторони умови договору виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач, в свою чергу, умови виконання договору порушував, внаслідок чого станом на 21.05.2019 року у нього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 11770,07 грн., яка складається з: 1752,91 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2232,41 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5778,01 грн.- нарахована пеня за прострочене виконання, 970,07 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн., та штрафи - 500 грн. фіксована частина, 536,67 грн.- процентна складова, яку Банк просив стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати у сумі 1921 грн.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23.08.2019 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин у справі.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував факту підписання відповідачем анкети- заяви, чим надав свою згоду на те, що дана анкета разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складають договір, оскільки позичальник висловив згоду про укладення договору та засвідчив її особистим підписом. Сторонами при укладенні договору були досягнуті усі істотні умови договору, визначена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 2,5%, порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів. Кредитний договір повністю відповідає вимогам частини 2 статті 208, частин 1 статті 207 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Спірний кредитний договір є публічним договором, умови якого відповідно до частини 2 статті 633 ЦК України є однаковими для всіх споживачів аналогічних банківських послуг, що надаються банком. Доказів оскарження відповідачем саме укладеного договору матеріали справи не містять. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача. Банківська виписка має статус первинного документу. Отже, доведеним є факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а й також з Умов та правил надання банківськтх послуг та Тарифів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 згідно повідомлення Управління Адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області на запит Лисичанського міського суду (а.с. 36) .

Судове повідомлення, адресоване та надіслане ОСОБА_1 за вищевказаною адресою про розгляд справи на 20 грудня 2019 року, повернулось до суду із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Судове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 на 10 січня 2020 року повернулось до апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній».

Згідно з п. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України на 10 січня 2020 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходженння, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом вжито всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Залишаючи позов банку без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту укладання кредитного договору між сторонами, не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин. Наданий до позову розрахунок заборгованості не є доказом видачі позивачу грошових коштів і користування ними, бо повинен базуватися саме на первинних документах, а їх існування позивачем не доведено. Крім того, в анкеті -заяві взагалі відсутня така графа, як «отримання кредитної (платіжної) картки, в якій би був підпис відповідача про таке отримання.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступні обставини.

Звертаючись з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» в обґрунтування позову зазначило, що 20.09.2011 року між банком ПАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому внаслідок реорганізації - АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого банк надав останньому грошові кошти у розмірі 1900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою щомісячної % ставки у розмірі 2,5%.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, а також плачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

Внаслідок порушення зобов`язання у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 11770,07 грн., яка складається з: 1752,91 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2232,41 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5778,01 грн.- нарахована пеня за прострочене виконання, 970,07 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн., та штрафи - 500 грн. фіксована частина, 536,67 грн.- процентна складова.

В підтвердження укладення договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви, підписану ОСОБА_1 , копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» підписану відповідачем, копію його паспорту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Також апеляційному суду, позивачем було надано виписку по картковому рахунку відповідача, довідку про отримання ОСОБА_1 кредитних карток.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Тому, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного та всебічного встановлення обставин по справі, апеляційний суд вважає за доцільне долучити до матеріалів справи і дослідити додаткові докази (виписка по рахунку, довідка про отримання кредитних карток), надані позивачем на спростування висновків суду першої інстанції щодо не укладення кредитного договору між сторонами у справі та відсутності підстав для задоволення позову.

У анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача, його П.І.Б. , місце проживання, паспортні дані, РНОКПП та інша контактна інформація.

З копії довідки про умови кредитування, яка підписана відповідачем, вбачається, що базова ставка за користування кредитом становить 2,5%, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, а також порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розміри штрафів за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів.

З наданої копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 20.02.2011 року надавалась кредитна катка № НОМЕР_1 з терміном дії до 02/15 (а.с.57), яка в подальшому перевипускалась.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, розраховувався за продукти харчування, ліки, поповнював карту у терміналах банку, здійснював переводи коштів з карти, поповнював мобільний рахунок (а.с.58-66).

3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі сумі 3985,32 грн. (заборгованість за тілом кредита та просторочена заборгованість), яку він фактично отримав на підставі заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг.

Що стосується стягнення з відповідача пені та штрафів, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання зазначених вище положень закону Кабінет Міністрів України розпорядженням №1053-р від 30 жовтня 2014 року, та розпорядженням № 1275-р від 02 грудня 2015 року затвердив перелік населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція (АТО).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Лисичанськ Луганської області входить у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

Враховуючи положення вказаного Закону, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» пені та штрафів за договором кредиту, оскільки пеня, яку просить стягнути позивач, почала почала нараховуватися банком після 14 квітня 2014 року (а.с. 6-8), а суми штрафів позивачем нараховані під час подачі позову до суду, що суперечить Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Судова колегія не може прийняти доводи скаржника стосовно незастосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду викладених у постановах від 07.03.2018 по справі 755/18246/15, від 06.02.2018 року по справі № 755/2720/16ц, оскільки в постанові ВП ВС від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) судом висловлено саме позицію про застосування норми права, що має враховуватися судом відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до виниклих спірних правовідносин з огляду на законність і обґрунтованість судового рішення.

Враховуючи викладене, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23.08.2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 33,86 грн. судовий збір (за подання позовної заяви позивачем сплачено 1921 грн. + за подання апеляційної скарги сплачено 2881,50 грн., тобто - 4802,50 грн., 4802,50 х 3985,32 : 11770,07).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 23 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 20.09.2011 року - у сумі 3985,32 гривень.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по пені та штрафами відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) судовий збір у сумі 33,86 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений - 14 січня 2020 року.

Головуючий

Судді