КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 758/1780/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/4218/2020Головуючий у суді першої інстанції - Васильченко О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача Коломійця Я.В.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КепіталКемп», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепіталкемп», згідно з яким просив: у рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «КепіталКемп» за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20.06.2018 року перед ОСОБА_2 у розмірі 113 040 грн. 26 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 20.06.2018 року, а саме: нежитлові приміщення (група приміщень № 200, № 201) (в літ. А), загальною площею 714,60 кв. м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , належні ТОВ «КепіталКемп» на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого 05.10.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Микитченко О.В., зареєстровано за № 416, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною (ринковою вартістю), яка згідно із Звітом про оцінку майна від 06.02.2019 року становить 2 509 000 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість для його подальшої реалізації шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; стягнути з ТОВ «КепіталКемп» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 9 605 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, 20.06.2018 року між ним та ТОВ «КепітлКемп» було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого відповідач отримав 100 000 грн. 00 коп. та зобов`язався їх повернути у повному обсязі до 20.06.2021 року шляхом здійснення чергових платежів.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за вищевказаним договором між ТОВ «КепіталКемп» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим № 1228, за умовами якого відповідачем було передано позивачу в іпотеку нежитлові приміщення (група приміщень № 200, № 201 (в літ. А), загальною площею 714,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, у зв'язку з неналежним виконанням відпоіадчем своїх зобов`язань за договором позивач звернувся до нього з вимогою про усунення порушень Договору про надання поворотної фінансової допомоги.

Разом з тим, вказана вимога була залишена відповідачем без уваги.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.12.2019 року у задоволенні позову відмовлено (т. 1, а.с.82-84).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає, що вищенаведене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів державної реєстрації предмету іпотеки за відповідачем, адже під час укладення Договору іпотеки від 20.06.2018 року нотаріусом, як повноважним суб`єктом, перевірено, засвідчено та відображено в самому договорі, що предмет іпотеки належить ТОВ «КепіталКемп» на підставі Договору купівлі продажу від 05.10.2012 року, а відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності відповідача на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.06.2018 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 000, номер запису про право власності: 26705217.

При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог та документи, які містять інформацію стосовно наявної в нього заборгованості за договором, неможливості її повернути власними силами та перебування у його власності предмету іпотеки (т. 1, 89-97).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.01.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву (т. 1, а.с. 110-112).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.02.2020 року справу призначено до розгляду (т. 1, а.с. 114).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, у порядку ст. 365 ЦПК України, до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Подільську районну у м. Києві державну адміністрацію та ОСОБА_4 , оскільки, за обставин даної справи та з урахуванням доводів заяв указаних осіб і наданих ними доказів, суд дійшов висновку, що ухвалене у даній справі судове рішення може вплинути на права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20.06.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ "КепіталКемп" було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого ОСОБА_2 надав ТОВ "КепіталКемп" поворотну фінансову в сумі 100 000,00 грн., а ТОВ "КепіталКемп" зобов`язалося повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених договором.

20.06.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ "КепіталКемп" для забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання повортної фінансової допомоги було укладено Договір іпотеки, за умовами якого предмет іпотеки складають нежитлові приміщення загальною площею 714,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п. 3.6 Договору іпотеки у разі порушення основного зобов`язання та/або умов цього Договору іпотеки іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, у зв`язку з яким іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки. В цій вимозі зазначається стислий зміст порушень зобов'язань, вимога про виконання/виправлення порушеного зобов'язання у не менш ніж 30-ти (тридцятиденний) строк від дня направлення вимоги на адресу іпотекодавця та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель має право прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього Договору іпотеки. Вказана вимога не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права на звернення стягнення на предмет іпотеки без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмету іпотеки.

Згідно з п. 3.7 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п. 3.8 цього Договору іпотеки.

Як передбачено п. 3.8 Договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги, що забезпечені іпотекою у повному обсязі, що визначається на момент фактичного відшкодування (задоволення).

У разі настання випадків, передбачених п. 3.5 цього договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким наступним способом за власним вибором:

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому чинним законодавством України;

- реалізації права іпотекодержателя продати іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність здійснюється на підставі рішення іпотекодержателя, яке приймається після спливу передбаченого п. 3.6 Договору іпотеки 30-денного строку. Іпотекодержатель повідомляє іпотекодавця про прийняте рішення в письмовій формі у вигляді листа-повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого призначає іпотекодержатель.

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, здійснюється на підставі рішення іпотекодержателя, яке приймається після спливу передбаченого п. 3.6 цього Договору іпотеки 30-денного строку. Не пізніше ніж за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки іпотекодержатель повідомляє іпотекодавця про прийняте рішення в письмовій формі у вигляді листа-повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від свого імені.

При цьому, відповідно до п. 3.9 Договору іпотеки реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку".

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання повортної фінансової допомоги та наявність у останнього заборгованості у розмірі 113 040 грн. 26 коп.

Так, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону).

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону).

З огляду на викладене Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підсаві рішення суду (ст.39 Закону) є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 41-47 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст.38 Закону).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19.

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Разом з тим, всупереч вищенаведених положень законодавства, жодних доказів того, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю перешкоджає позивачу реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, що передбачено умовами договору іпотеки, матеріали справи не містять.

Натомість, як вбачається, відповідач позов визнає, погоджується з тим, що в нього є заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги та не заперечує наявності у позивача права звернути стягнення на предмет іпотеки з метою погашення цих боргових зобов`язань.

Тобто, в даному випадку, позивач просить суд захистити своє право, яке ніхто не оспорює, що не узгоджується з положеннями ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України.

Однак, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції належної оцінки вказаним обставинам не надав та помилково відмовив у задоволенні позову з підстававвідсутності належних та допустимих доказів державної реєстрації предмету іпотеки за відповідачем, хоча відомості про реєстрацію за відповідачем права власності на приміщення були наявні в матеріалах справи, зокрема містяться в нотаріально посвідченому договорі іпотеки, укладеному між сторонами (т.1, а.с. 21-24).

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КепіталКемп», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 10 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська