13.01.2020 Провадження по справі № 2/940/29/20
Справа № 940/1536/19
Рішення

Іменем України

13 січня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач з 2008 року зареєстрований в будинку, проте понад рік у ньому не проживає та добровільно із реєстраційного обліку не знімається,чим створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що відповідач не є членом її сім?ї, в будинку жодного дня не проживав, місце його перебування їй не відоме.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, судова повістка повернулася до суду неврученою, місце його перебування суду не відоме. Проте ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає, що він про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутності.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що добре знають сім?ю позивача та дійсно підтверджують те, що ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача з моменту реєстрації, вони його навіть ніколи там не бачили.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 01.08.2006 року (а.с.8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20). В даному будинку з 16.09.2008 року зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте з моменту реєстрації в будинку не проживає та місце його перебування не відоме (довідка виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 4121 від 16.10.2019 року - а.с. 9, акт депутата Тетіївської міської ради про обстеження матеріально-побутових умов сім?ї - а.с.21, та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 19.11.2019 року - а.с.15).

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи те, що відповідач не є членом сім?ї позивача тане відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, проте зареєстрований в належному їй будинку і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 15,16,317,319,391 ЦК України, ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання повного рішення: 15.01.2020 року.

Суддя : Т.П.Косович.