Справа № 408/2163/20-ц
Провадження № 2/408/1626 /20
РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі

головуючого - судді Булгакової Г.В.,

при секретарі Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Станично-Луганська селищна рада Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив що він є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 січня 1997 року за реєстроим номером 4549.

В належнійу їй квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично там не проживає з липня 2014 року. Таким чином, позивач є власником зазначеної квартири, але своє право як власника вона не може реалізувати в повному обсязі у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрована в її квартирі, і хоча відповідач є її донькою, але не приймає участі в утриманні квартири, сплаті комунальних платежів і взагалі житлом не цікавиться. Донька на теперішній час виїхала до Російської Федерації та фактично прожива за адресою, невідомою позивачу, добровільно пройти процедуру знаття з реєстрації не бажає, на відповідні прохання позивача не реагує, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просив справу розглядати без його участі, заперечень не має.

Суд, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Бабічевою І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-180, позивач ОСОБА_3 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З домової книги для прописки громадян, проживаючих у квартирі за вказаною адресою вбачається, що там зареєстрована донька позивача ОСОБА_1 - відповідач ОСОБА_2 .

Довідкою №1207, виданою виконавчим комітетом Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області 16 липня 2020 року, підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту про фактичне непроживання б/н, складеного депутатом Станично-Луганської селищної Станично-Луганського району Луганської області Мінченковою В. за підписами сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі позивача не проживає з липня 2014 року.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20 квітня 1995 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, відповідач ОСОБА_2 є донькою позивачка ОСОБА_1 , про що учинено актовий запис № 29.

Позивач, вертаючись до суду, посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є членом її сім`ї, та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст.150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача. Відповідач не проживає в квартирі позивача тривалий час, обов`язків щодо утримання житла і сплати комунальних послуг не несе, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника квартири.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа: Станично-Луганська селищна рада Луганської області, , адреса місцезнаходження: Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця-Луганська, вул.Центральна, 52, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. В. Булгакова