РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 5000 грн щомісячно до закінчення навчання у вищому навчальному закладі.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є повнолітньою донькою відповідача. Навчається на 3 курсі Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту НУВГП на денній формі навчання. Отримує стипендію в розмірі 1300 грн, проте цієї суми не вистачає на нагальні потреби: засоби гігієни, інтернет, одяг та білизну, комунальні платежі, харчування, проїзд, купівлю канцелярії, поточні ліки, репетитора для ЗНО. Потребує купівлі комп`ютерної техніки. Її мама під час карантину звільнилася з роботи, на її утриманні перебуває її молодший брат. Батько проживає з новою дружиною, постійно виїздить за кордон на відпочинок. Відповідач може надавати допомогу, так як працездатний, має можливість працювати та щомісячно отримувати дохід.

Ухвалою від 21 липня 2020 року суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

5 жовтня 2020 року відповідач подав суду відзив на позовну заяві, в якому позовні вимоги визнає частково та просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що відповідно до договору про сплату аліментів від 10 листопада 2016 року сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі половини прожиткового мінімуму. Покладені цим договором на нього обов`язки виконує в повному обсязі. З 20 січня 2017 року працює менеджером по оптовій торгівлі в ТзОВ «Барви швидкості», має заробіток в розмірі 5000 грн щомісячно. Сплачувати аліменти в сумі 5000 грн не має можливості, оскільки має сплачувати аліменти на утримання сина, та утримувати дружину, яка ніде не працює. Крім того, має захворювання, яке потребує оперативного втручання, та збирає кошти на його проведення. Сума, яку він сплачує на утримання позивача, є достатньою, тим паче вона навчається на бюджеті та отримує стипендію.

20 жовтня 2020 року суд отримав відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що сплата відповідачем аліментів в розмірі 1100 грн почалася після подання нею позову до суду. Витрати відповідача на подорожі значно перевищують дохід в 5000 грн. Також відповідач нещодавно придбав собаку, з яким відвідує виставки. Стипендія, яку вона отримує, використовує виключно на придбання літератури та канцелярії. Однією з вимог навчального закладу для студентів на бюджеті є наукова діяльність, а публікація статтей є платною, орієнтовно від 150 до 300 грн. Вона теж має проблеми зі здоров`ям, лікування в повному обсязі сплачує мама. Потребує придбання зимового одягу та взуття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що в червні 2020 року зверталася до батька з пропозицією укласти нотаріальний договір щодо аліментів, але він відмовився. Жодних доходів, крім стипендії, не має, бо навчання в університеті забирає багато часу. Друк наукових статтей платний, середня вартість однієї статті 200-300 грн. За семестр публікує до 5 статтей. Крім того, готується до вступу в магістратуру, а тому займається з репетитором по дві години на тиждень, що коштує 280 грн. В 16 років перенесла операцію, загострилися проблеми зі шлунком, нирками, жовчним міхуром. Періодично проходить лікування від алергії. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, просить стягнути з нього 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Пояснив, що як до повноліття доньки, так і після нього сплачував аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму. Коли була можливість, допомагав додатково готівкою. Давав гроші на лікування. В червні 2020 року одружився вдруге, дружина не працює, хворіє та потребує витрат на лікування. На відпочинок в Болгарію та Словаччину їздив за кошти, які отримав в 2018 році з продажу автомобіля. В Італію їздив у відрядження за рахунок роботодавця. Грошових заощаджень не має. Регулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму. На його утриманні знаходиться також батько, який переніс інсульт, три операції на головному мозку та знаходиться на реабілітації.

Свідок ОСОБА_5 показала, що знає позивача тривалий час. В Лізи постійна алергія, проблеми зі шлунком, з зором, весь час відвідує лікарів. Позивач ніде не працює, бо весь день навчається, пише наукові роботи, їздить на наукові конференції. Зі слів Лізи знає, що кошти на щоденні витрати дає їй мама, тато не допомагає.

Свідок ОСОБА_6 показала, що її донька ОСОБА_1 в 2016 році перенесла операцію, що спричинила надалі ряд патологій. Протягом останніх 4 років постійно лікується. В березні 2020 року була проведена ще одна операція. Постійно вживає ліки від алергії та для підтримки імунітету. Донька старанна в навчанні та має ймовірність вступу в магістратуру. Але для цього треба здати іспит з англійської мови, тому готується з репетитором, вартість послуг якого 280 грн на тиждень. Особисто вона ніде не працює, утримання їх сім`ї відбувається за рахунок коштів цивільного чоловіка. За відсутності у нього коштів, донька сплачує за комунальні послуги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України).

Як зазначено в п.20 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

11 вересня 2018 року позивач досягла повноліття.

ОСОБА_1 навчається на 4 курсі спеціальності «Менеджмент» Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту НУВГП на денній формі навчання з терміном навчання з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, про що свідчить довідка Навчально-наукового інституту економіки та менеджменту № 591 від 12 жовтня 2020 року.

Згідно з довідкою про доходи, виданою Національним університетом водного господарства та природокористування, ОСОБА_1 за період з серпня 2019 року по червень 2020 року отримувала стипендію в розмірі 1300 грн щомісячно.

В зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги і ця обставина відповідачем в судовому засіданні не оспорювалася.

Позивач проживає з матір`ю ОСОБА_6 , яка, як вбачається із записів у трудовій книжці, з 29 лютого 2020 року звільнена з роботи і наразі ніде не працює, однак є працездатною.

На утриманні ОСОБА_6 перебуває малолітній син ОСОБА_3 (брат позивача). При цьому суд зауважує, що відповідач сплачує на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується долученими до відзиву квитанціями.

Як встановлено з характеристики ОСОБА_1 , вона бере активну участь у науковій роботі: публікації тез доповідей, наукових конференціях та круглих столах, які проводилися НУВГП та іншими ЗВО України.

Однак, доказів понесення позивачем витрат на публікацію наукових статтей та їх розміру суду не надано. Також відсутні докази оплати послуг репетитора з англійської мови.

Суд не може прийняти до уваги як доказ понесення зазначених витрат показання свідків, оскільки сплата коштів підтверджується відповідними письмовими доказами (квитанції, чеки тощо).

Надані позивачем чеки на купівлю продуктів харчування, засобів гігієни, канцелярського приладдя, не підтверджують сплату їх саме позивачем.

Разом з тим, з медичних документів встановлено, що позивач хворіє та потребує лікування, що не заперечувалося відповідачем.

Також суд встановив, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та отримує дохід близько 5000 грн щомісячно, про що свідчать довідки ТзОВ «Барви швидкості» № Б та № Б від 18 вересня 2020 року. Доказів на спростування такого розміру щомісячного доходу ОСОБА_3 позивач не надала.

Обставин, які свідчать про неспроможність надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, відповідачем не вказано, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Відповідач має на праві приватної власності житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 19 кв.м.

Відповідно до п.3-2 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідач не заперечує факту перебування на відпочинку в Болгарії та Словаччині, кошти на який ним отримані від продажу автомобіля.

Позивачем, в свою чергу, не вказано розміру понесених відповідачем витрат на відпочинок, а відтак, суд позбавлений можливості впевнитись, що такі витрати перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, та, відповідно, врахувати цю обставину при визначенні розміру аліментів.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача про утримання ним непрацюючої дружини та понесених витрат на її лікування, оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано. Перебування дружини відповідача в статусі безробітної не є доказом її непрацездатності.

Не надано відповідачем і доказів понесення витрат на лікування батька, а також потреби останнього в матеріальній допомозі.

З медичних документів вбачається, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, але необхідність проведення оперативного втручання та постійне вживання ліків документально не підтверджено.

В судовому засіданні позивач визнала, що відповідач добровільно надає їй допомогу в сумі 1100 грн в місяць, однак вказаних коштів їй недостатньо.

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пред`являючи позов, позивач визначила аліменти в розмірі 5000 грн щомісячно, однак не надала доказів на підтвердження того, що потребує матеріальної допомоги у вказаному нею розмірі. Крім того, враховуючи розмір доходу відповідача (близько 5000 грн), призначення такого розміру аліментів призведе до невиправданого погіршення його матеріального стану.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує потреби доньки, яка продовжує навчання, в матеріальній допомозі, її стан здоров`я, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, наявність у нього постійного заробітку, обов`язок відповідача сплати аліментів на неповнолітнього сина, а також беручи до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню доньку є обов`язком як батька, так і матері, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1300 грн щомісячно.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн, починаючи з 13 липня 2020 року і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 7 грудня 2020 року.

Суддя