Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/55/20
Провадження №: 2/332/473/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 3/5 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 3/5 частки житлового будинку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_4 не залишила, тому спадкування відбувається за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 , є також її онуки , відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .Позивач вважаючи , що вона прийняла спадщину , оскільки проживала з матір`ю за однією адресою , звернулася до державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з неприйняттям спадщини в установлений законом строк з огляду на те , що її місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації спадкодавця. Позивач просить встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, в заочному порядку , позов підтримує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали. Про дату, час і місце судового засідання відповідачі повідомлені своєчасно та належним чином.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11). Родинні стосунки підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7). 11.02.1978 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 ( а.с. 8).
В силу ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
ОСОБА_1 прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подавала заяву про відмову від спадщини. Факт її проживання разом з матір`ю ОСОБА_4 підтверджується копією акту №7 від 30 липня 2019р., складеного головою квартального комітету №52 (а.с. 17).
Проживання ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 підтверджується також медичною карткою, яка була заведена на її ім`я у поліклініці та медичною карткою, заведеною на її чоловіка - ОСОБА_5 , в яких адреса зазначена саме як Світловодська, 15 (а.с. 21,22).
Також, 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, що є підставою для проживання за вказаною адресою підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2008р.та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно№20587201 від 15.10.2008 року(а.с. 18,19)
У ОСОБА_4 крім позивача були інші діти - син ОСОБА_7 (рідний брат позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 9). ОСОБА_7 проживав у м. Бердянськ та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 . У нього залишилися діти, які є онуками ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Онуки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за правом представлення в силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Але вони не проживали на день смерті разом зі спадкодавцем (ч. З ст. 1268 ЦК України) та не подали заяву про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, тому є такими, що не прийняли спадщину після померлої ОСОБА_4 .
Інших спадкоємців немає. Шлюб між ОСОБА_4 та її чоловіком - ОСОБА_8 , було розірвано рішенням народного суду Заводського району м. Запоріжжя від 26.06.1986р. справа №2-254/86р.(а.с. 15). ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що вказано у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.09.2008р.(а.с.18).
Отже, особою, яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_4 є - ОСОБА_1 . При цьому згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
В силу ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
За ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Так як позивач фактично прийняла спадщину, то звернулася до першої запорізької державної нотаріальної контри за видачею їй свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Але державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.12.2019р., яка мотивована тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину у встановлений законом строк з огляду на те, що її місце реєстрації не збігається з місцем реєстрації спадкодавця (а.с. 16).
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 зареєстрована за адресою , АДРЕСА_4 з 19 січня 1981 року(а.с. 5).
Інститут прописки існував за часів СРСР та рішенням Конституційного суду України від 14 листопада 2001р. №15- рп/2001 у справі №1-31/2001 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 4 Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 1994 року №700, щодо прописки (виписки), згідно з яким паспортна служба органів внутрішніх справ застосовує як загальне правило дозвільний порядок вибору особою місця проживання. Тобто, інститут прописки було визнано неконституційним.
Як зазначено у позові , після переїзду у 2011р. з м. Бердянськ до м. Запоріжжя позивач ОСОБА_1 не вносила ніяких змін щодо прописки, так як вважала, що це не є вагомим . Після оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2008р на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті батька позивач вважала, що це є достатнім документом для проживання.
Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а отже і на спадкові правовідносини.
Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.
За таких обставин, через невизнання факту прийняття спадщини, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Враховуючи те, що відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 09.12.2020 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік