Єдиний унікальний номер 234/3997/20
Номер провадження 22-ц/804/3389/20
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу що виникла з цивільних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року (головуючий у першій інстанції Фоміна Ю.В.), -

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2020 року ОСОБА_1 в позові до Краматорської міської ради висловила вимогу про визнання відмови в приватизації квартири АДРЕСА_1 незаконною та просила зобов`язати Краматорську міську раду розглянути повторно заяву про приватизацію і наполягала на тому, щоб суд зобов`язав відповідачів здійснити приватизацію. Позивач вважала що відмова в приватизації спірного житла з причин приналежності квартири до службового житла яке не підлягає приватизації здійснена без врахування того, що зазначені обставини змінилися і квартиру виключено із числа службових та відпали підстави якими Краматорська міська рада обґрунтовувала таку відмову.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 28 квітня 2020 року до участі в даній справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12 травня 2020 року за клопотання позивача до участі у справі залучено співвідповідача Відділ житлового господарства Краматорської міської ради.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні позову. Суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира не підлягає приватизації, оскільки Краматорська міська рада, як власник та розпорядник комунального майна придбала її за рахунок коштів субвенції з умовою, що придбане житло має залишатись у комунальній власності.

З рішенням суду позивач не погодилась, в апеляційній скарзі, заявник висловила вимогу про скасування рішення та задоволення позову.

В обґрунтування скарги заявник посилалася на те, що саме Краматорська міська рада, котра приймала всі рішення щодо спірного майна є належним відповідачем.

Інша вимога апеляційної скарги заявником зводилась до того, що висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам з приводу того, що квартира АДРЕСА_1 на час подання заяви про приватизацію була виключена із переліку службового житла та право позивача, як основного квартиронаймача, гарантоване Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ житлового господарства Краматорської міської ради заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав що пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення рішення Рішенням Краматорської міської ради від 30 січня 2019 року №49//VII-17.

Краматорська міська рада у відзиві стверджувала про те, що позивач як член сім`ї військовослужбовця не довела свого права на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення і відповідних правових підстав для цього передбачених спеціальною нормою, законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, за відсутності позивача та третьої особи які в письмовій заяві на адресу суду просили розглянути справу без їх участі, також за відсутності відповідачів, повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 серпня 2008 року /копія свідоцтва про шлюб а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 батьками якої являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /копія свідоцтва про народження а.с.22/.

23 жовтня 2015 року підтверджено статус ОСОБА_2 , як учасника бойових дій /а.с.13/.

Рішенням Краматорської міської ради від 30 січня 2019 року №49//VII-17 по зверненню військової прокуратури об`єднаних сил придбано у комунальну власність територіальної громади м. Краматорська за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за 750 000грн; та рішення містить вказівку на те, що квартиру придбано з подальшим включенням її до службового житла, в установленому законом порядку, для працівників військової прокуратури об`єднаних сил без права приватизації /а.с.14, 24/.

17 квітня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 включено до числа службових житлових приміщень військової прокуратури об`єднаних сил /рішення Краматорської міської ради від № 354 а.с.15/.

05 червня 2019 року затверджено наказ військової прокуратури об`єднаних сил № 57 від 23 квітня 2019 року «Про забезпечення службовим житлом військовослужбовців військової прокуратури» про надання службового житлового приміщення ОСОБА_2 /рішення Краматорської міської ради № 497 а.с.16/.

18 червня 2019 року виконавчим комітетом Краматорської міської ради на підставі Ордеру на службове приміщення № 16 право на заняття службового жилого приміщення, квартири АДРЕСА_1 надано ОСОБА_2 із сім`єю з 4-х чоловік: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 /а.с.20/.

21 серпня 2019 року квартиру АДРЕСА_1 виключено з переліку службових приміщень і вирішено про видачу відділом житлового господарства Краматорської міської ради ордеру ОСОБА_2 на вселення у спірну квартиру з сім`єю /рішення Краматорської міської ради № 735 а.с.17/.

02 вересня 2019 року виконавчим комітетом Краматорської міської ради на підставі рішення № 735 видано Ордер на жиле приміщення № 11 ОСОБА_2 на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 з сім`єю в складі дружини ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_4 /а.с.26/.

Іншим рішенням № 5 від 15 січня 2020 року виконавчий комітет Краматорської міської ради дозволив зміну договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 /а.с.18/.

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до органу приватизації в якій просила оформити передачу в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 за наслідками розгляду якої Відділ житлового господарства Краматорського міської ради повідомив, що вказана квартира не підлягає приватизації, оскільки була придбана за рахунок коштів субвенції з умовою без права приватизації /а.с.19, 23/.

Відділ житлового господарства Краматорської міської ради здійснює свою діяльність на підставі відповідного Положення затвердженого рішенням Краматорської міської ради від 23 листопада 2016 року №16/ VII-490 /а.с.37-40, 75-79/.

Погоджуючись із правомірністю дій Відділу житлового господарства Краматорської міської ради який відмовив ОСОБА_1 в приватизації суд першої інстанції зробив висновок про те, що вирішальною в спірних правовідносинах є та обставина що спірна квартира придбана у комунальну власність територіальної громади м. Краматорськ за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету житлових об`єктів та Краматорська міська рада, як власник та розпорядник комунального майна в межах своїх повноважень заборонила приватизацію квартири, та виключення квартири з числа службових не скасовує положення рішення Краматорської міської ради про заборону приватизації квартири.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов через неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

У даній справі сторони не заперечували обставин з приводу того, що квартира АДРЕСА_1 виключена з переліку службових жилих приміщень і основним квартиронаймачем цього житла визначено саме ОСОБА_1 .

Наявність зазначеної обставини позивач пов`язувала із змістом Ордеру на жиле приміщення № 11 від 02 вересня 2019 року за яким вона вселялася в ізольоване жиле приміщення квартиру АДРЕСА_1 як член сім`ї наймача ОСОБА_2 та рішенням Краматорської міської ради № 5 від 15 січня 2020 року яким дозволено зміну договору найму спірної квартири на ОСОБА_1 .

Стаття 58 Житлового кодексу єдиною підставою для вселення у житлове приміщення визначає ордер, який видається виконавчим органом місцевої ради на підставі рішення про надання житлового приміщення у будинках громадського чи державного житлового фонду, ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов`язаних із наданням житлових приміщень.

Також в розумінні положень статей 58, 59 ЖК відсутній спір щодо недійсності рішення Краматорської міської ради № 735 від 21 серпня 2019 року, рішення Краматорської міської ради № 5 від 15 січня 2020 року та Ордеру на жиле приміщення № 11 від 02 вересня 2019 року; та жодна із сторін не вказувала на порушенням порядку і умов надання на загальних підставах спірної квартири ОСОБА_1 .

Тому не узгоджується із фактичними обставинами висновок суду про те, що ОСОБА_1 як член сім`ї наймача повинна користуватися жилим приміщенням нарівні із ОСОБА_2 і на неї поширює дію рішення Краматорської міської ради від 30 січня 2019 року №49//VII-17 в тій частині в якій йшлося про подальше включення квартири АДРЕСА_1 до службового житла, в установленому законом порядку, для працівників військової прокуратури об`єднаних сил без права приватизації.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення /стаття 64 ЖК/, однак в суді підтверджено, що ОСОБА_1 після ухвалення Краматорською міською радою відповідних рішень вселена в квартиру на загальних підставах відповідно до рішення Краматорської міської ради № 735 від 21 серпня 2019 року яким квартиру АДРЕСА_1 виключено з переліку службових приміщень.

Та в жодний спосіб не спростовані обставини з приводу того, що на час звернення ОСОБА_1 до органу приватизації остання була єдиним основним квартиронаймачем.

Визначальним у даній справі є не те на якій підставі та в який спосіб було придбано квартиру Краматорською міською радою, щодо чого сторони не заявляли жодних вимог, а саме встановлення правових підстав для вселення позивача в квартиру АДРЕСА_1 яку виключено з переліку службових приміщень та встановлення обставин про додержання чинного законодавства щодо її права на приватизацію.

Статтями 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Наведена норма проголошує право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, за особами, які постійно проживають у цій квартирі. Та передбачає певну процедуру для отримання права власності на житло відповідно до якої особа повинна звернутись до органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством, що за встановлених обставин і було зроблено ОСОБА_1 .

Вираження волі Краматорської міської ради відбулось вчиненням певних дій щодо ухвалення рішень, та суд помилково вважав що першочерговому застосуванню підлягає рішення Краматорської міської ради від 30 січня 2019 року №49//VII-17 без врахування подальших рішення цієї ж ради в яких остання в межах своїх повноважень та у спосіб прийняття рішень на пленарних засідання вирішила виключити квартиру з переліку службового житла та надала її на загальних підставах позивачу.

З огляду на викладене, Відділ житлового господарства Краматорської міської ради безпідставно відмовив позивачу в приватизації спірної квартири на підставі рішення Краматорської міської ради від 30 січня 2019 року №49/VII-17 «Про придбання у комунальну власність територіальної громади м. Краматорська за рахунок коштів субвенції з обласного бюджету житлових об`єктів», яке є ненормативними актом органу місцевого самоврядування одноразового застосування та яке вичерпало свою дію фактом його виконання і ухвалення з цього питання цією ж радою інших рішень.

Разом з тим, не підлягають задоволення вимоги позивача про зобов`язання Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 і передати квартиру позивачу, оскільки суд не являється органом приватизації не повинен підміняти відповідні органи державної влади до компетенції яких віднесено вирішення питань щодо приватизації на умовах та відповідно до вимог що містить чинне законодавство України.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції не виконав вимоги про законність рішення суду, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними дії Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради про відмову ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року в приватизації спірної квартири та зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в сумі 840,80грн та за подачу апеляційної скарги 1 261,20грн, що разом складає 2 102грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради про відмову ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року в приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Краматорську міську раду та Відділ житлового господарства Краматорської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 лютого 2020 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Краматорської міської ради та Відділу житлового господарства Краматорської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2020 року.

Судді