Провадження № 2/761/5798/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Архипові І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.03.2020 приблизно о 08:50год., він припаркував свій автомобіль «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , на правій стороні провулку Михайлівський між будинками № 16 та провулку Михайлівський та № 14 по вулиці Софіївська у місті Києві, залишивши під лобовим склом автомобіля номер власного мобільного телефону. Він повернувся приблизно о 18:20 год. до місця, де припаркував автомобіль, проте, його не виявив на місці, сповіщень про евакуацію теж не було. У зв`язку з цим, він зателефонував до поліції, де йому під час телефонної розмови було повідомлено, що автомобіль евакуйовано на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, у зв`язку з порушенням ним правил стоянки. Для повернення автомобіля позивачу рекомендували звернутись до Головного управління Національної поліції України у місті Києві в робочий час.

21.03.2020 через мобільний додаток «SmartCity» він дізнався, що автомобіль було евакуйовано на підставі постанови від 20.03.2020 серії АС № , у зв`язку з тим, що автомобіль був припаркований на відстані ближче, ніж 10 метрів до пішохідного переходу. Також за допомогою вказаного мобільного додатку ним, 21.03.2020 було сплачено грошові кошти на загальну суму 2 334,44 грн, з яких: 255,00 грн штрафу за порушення правил дорожнього руху та 28,33 грн комісії, 1270,00 грн за евакуацію автомобіля та 141,11 грн комісії, 576,00 грн за збереження автомобіля на спеціальному майданчику протягом 4 діб та 64,00 грн комісії.

До органів поліції з метою повернення свого автомобіля він звернувся в перший же робочий день 23.03.2020. Після відшукання автомобіля позивач провів його огляд та виявив, що на лівому боці заднього бампера, правому та лівому бокових дзеркалах є пошкодження лакофарбового покриття, на задній правій двері та капоті вм`ятини, крім цього передня панель магнітоли «JVCKD-R38» була відсутня. У зв`язку з цим, на спеціальний майданчик ним була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського управління поліції у місті Києві, яка зафіксувала вказані обставини та зареєструвала його повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення щодо викрадення магнітоли. Для проведення калькуляції вартості ремонту виявлених на автомобілі пошкоджень він звернувся 23.03.2020 до ТОВ «Кий авто центр». Згідно з рахунком від 23.03.2020 № ФС843516347 вартість ремонту зазначених вище пошкоджень автомобіля складає 19 901,76 грн. За результатом пошуку в мережі інтернет магнітоли «JVCKD-R38», встановлено що така модель вже не випускається, при цьому найбільш ідентичною за технічними характеристиками до магнітоли, що знаходилась в автомобілі на цей час є магнітола «JVCKD-R38EE» вартістю 1678,00 грн. Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в евакуації його автомобіля з місця парковки та його пошкодженні під час транспортування, позивачу завдано майнову шкоду в розмірі 21 579,76 грн. За захистом своїх прав він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2020 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2020 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали від 25.05.2020 надіслана сторонам.

Відповідачу надано строк 15днів з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України. Роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин (ч. 8 ст. 178 ЦПК України), а повідомлено про право подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив в порядку, передбаченому ст. 180, 278 ЦПК України.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву у порядку, передбаченому ст.179, 278 ЦПК України.

11.08.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву. З відзиву вбачається, що відповідачем позовні вимоги не визнаються з тих підстав, що відсутні протиправна поведінка відповідача, яка завдала шкоду позивачу. Крім цього, позивачем не надано до матеріалів справи жодного доказу, який би підтверджував завдання йому майнової шкоди, зокрема, не надано жодного платіжного документу, що підтверджує витрати позивача на відновлення автомобіля, а на магнітолу, яка, начебто, зникла з автомобіля позивач не надав жодних документів стосовної вартості. Крім цього, відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою посадових осіб відповідача та заподіяною нею шкодою. Також зазначено, що оскільки підстави у позивача для звернення до суду були відсутні, до відповідача у добровільному порядку з приводу відшкодування шкоди позивач не звертався, а тому для відшкодування витрат на правову допомогу підстав також не має.

20.10.2020 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, зазначивши в ньому на необґрунтованість викладених у відзиві доводів та відсутність доказів на спростування викладених доводів у позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.08.2009.

20.03.2020 було здійснено евакуацію автомобіля «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм ТОВ «Евакуатор Сервіс» ОСОБА_2 .

21.03.2020 позивач сплатив 255,00 грн штрафу за порушення правил дорожнього руху, 28,33 грн комісії - № операції 51494411; 1270,00 грн за евакуацію автомобіля, 141,11 грн комісії - № операції 51494411; 576,00 грн за збереження автомобіля на спеціальному майданчику протягом 4 діб, 64,00 грн комісії - № операції 51494411, а всього 2334,44 грн.

Факт евакуації автомобіля позивача підтверджується, надісланими від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР на адресу позивача, матеріалами фотофіксації автомобіля «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не заперечувався в судовому засіданні представниками відповідача.

Процедура тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів, зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення визначена Порядком тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 990 (далі - Порядок).

Відповідно п. 2 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану із транспортуванням транспортних засобів, і з якими органами місцевого самоврядування укладено в установленому законодавством порядку договори.

Пунктом 5 Порядку визначено, що після прибуття евакуатора інспектор з паркування у присутності двох понятих і особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують інспектор з паркування, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, та два понятих.

Один примірник акта надається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент учинення правопорушення.

Другий примірник акта зберігається в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що під час евакуації автомобіля позивача акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу інспектором з паркування не складався та не підписувався особою, що виконувала роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик.

В свою чергу, відповідачем не було надано доказів на спростування доводів позивача відносно того, що всупереч п. 5 Порядку інспектором з паркування не було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Разом з цим, п. 7 Порядку унормовано, що у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Як пояснив в судовому засіданні позивач під час евакуації його автомобіля під лобовим склом автомобіля, знаходився надрукований його особистий номер телефону: НОМЕР_3 , що також підтверджується фотокопіями автомобіля «DaciaLogan».

Проте в супереч п. 7 Порядку інспектор з паркування не вчинив будь-яких дій спрямованих на негайне усунення порушень правил паркування та здійснив тимчасове затримання транспортного засобу позивача.

Порядком також визначено, що у разі заподіяння транспортному засобу шкоди під час його транспортування та/або зберігання на спеціальному майданчику чи стоянці завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає послуги з транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності зазначеного суб`єкта господарювання. Спори, пов`язані із шкодою, що заподіяна тимчасово затриманому транспортному засобу під час його транспортування або зберігання на спеціальному майданчику чи стоянці, розв`язуються в установленому законодавством порядку (п. п. 13, 14 Порядку)

Таким чином, судом встановлено, що під час евакуації автомобіля «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівниками ТОВ «Евакуатор Сервіс» порушено Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 990, а саме п. 5 та завдано майнову шкоду позивачу, яка виразилась в пошкодженні його автомобіля під час його транспортування та розміщена на спеціальному майданчику, а тому відповідно до п. 13 Порядку обов`язок по відшкодуванню завданої позивачу майнової шкоди покладено на ТОВ «Евакуатор Сервіс».

Розмір завданої позивачу матеріальної шкоду, яка виразилась у пошкодженні його автомобіля, встановлений рахунком № ФС843516347 ТОВ «Кий авто центр» від 23.03.2020, згідно якого вартість ремонту пошкоджень автомобіля «DaciaLogan», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 19 901,76 грн, доказів зворотного суду не надано.

Крім цього, з листа Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14.05.2020 № 6154/125/50/03-2020 вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені на підставі заяви ОСОБА_1 про те. Що 23.03.2020 приблизно о 12:00 год, за адресою: м. Київ, вул. Хокевича, 20-б невстановлена досудовим розслідуванням особа. Таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрала з автомобіля марки «Дача Логан», д.н.з. НОМЕР_1 панель від автомагнітоли, вартістю 250 грн, що належить ОСОБА_1 . Досудовим розслідуваннями встановлено, що у СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002223 від 24.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в частині стягнення з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 20 151,76 грн. (19 901,76 грн вартість ремонту автомобіля +250,00 грн вартість автомагнітоли =20 151,76грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві доводів позивача.

Посилання представників відповідача на те, що не підлягає відшкодуванню завдана майнова шкода на ремонт автомобіля позивача, оскільки позивач її фактично не поніс, не надав до матеріалів справи платіжні документи, щоб підтверджували його витрати на ремонт автомобіля, суд не приймає до уваги оскільки вони позбавленні юридичного обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються і судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. ч. 3 - 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В позовній заяві позивача зазначає, що при підготовці позовної заяви ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23 699,08 грн та додав до матеріалів позовної заяви детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Проте, позивачем до матеріалів справи на підтвердження понесення ним витрат на оплату правової допомоги, не наданого жодного належного та допустимого доказу(договорів, рахунків тощо), а тому в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК Українистороні, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 02.01.1995 позивач віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

За таких обстави, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Евакуатор Сервіс» на користь держави судовий збір в розмірі 840,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3 - 5, 7 - 13, 17, 43, 49, -76, - 81, 258, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1172 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» (ЄРДПОУ 38216911, адреса: 03189, місто Київ, вулиця Академіка Вільямса, 6 Д, офіс №43) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) у відшкодування завданої майнової шкоди 20151 (двадцять тисяч сто п`ятдесят одна) грн. 76 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор Сервіс» (ЄРДПОУ 38216911, адреса: 03189, місто Київ, вулиця Академіка Вільямса, 6 Д, офіс №43) судовий збір на користь держави в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: