Справа № 539/4428/19
Провадження № 2/539/231/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді - Даценка В.М.,

за участю секретаря - Шрейтер С.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У позові вказала, що з 2011 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Подружні стосунки у них не склались і вона з сином проживає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, інших стягувачів не має.

Позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснивши, що він матеріально забезпечує свого сина, оскільки сплачує платежі до дитячого садка, купує дитині одяг, канцтовари, іграшки. Коли дитина хворіє, він також забезпечує його ліками. Натомість позивач повністю самоусунулась від виховання та матеріального забезпечення дитини, оскільки дитина часто хворіє, не відвідує дитячий садок та суботню школу. Він має великі сумніви відносно того, що в разі присудження сплати ним аліментів, кошти будуть дійсно направлені на потреби дитини.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження (а.с.4).

Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Засульської сільської ради №1580 від 16.09.2019 року (а.с.5).

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, чим ставить позивачку та дитину в скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Водночас, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, надані по справі докази, а також положення ч.5 ст.183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає задоволенню.

В свою чергу суд відхиляє доводи відповідача щодо фактичного утримання дитини за свій рахунок.

В підтвердження наведених доводів відповідачем надано суду копії квитанцій про придбання ліків, речей, тощо.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вказані квитанції не є достатніми доказами належного утримання дитини, оскільки сума коштів, яка зазначена в них, не вказує на забезпечення принаймні мінімального гарантійного розміру аліментів на дитину відповідного віку.

В свою чергу суд відхиляє твердження відповідача щодо негідної поведінки позивача відносно дитини, а також його сумніви щодо спрямування коштів аліментів на потреби дитини не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами і не є предметом позову.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернулась до суду 11.11.2019 року, відповідно, аліменти слід стягувати з вказаної дати.

При подачі до суду позову, позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає в АДРЕСА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2020.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко