Провадження № 2/263/2695/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2020 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суду міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої судді Ікорська Є.С.,
за участю секретаря Шпичак Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про захист прав споживачів, стягнення страхової виплати,
02 грудня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про стягнення судових витрат, у якій останній просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підтвердження понесених витрат останнім долучено надруковану квитанцію № 10 від 26 жовтня 2020 року із зазначенням, що від ОСОБА_2 прийнято грошові кошти у розмірі 6000 грн., на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 22 жовтня 2020 року; договір б/н від 22 жовтня 2020 року укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Криворучком В.Ж.; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 01 грудня 2020 року. До позову доданий ордер адвоката та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які він просить стягнути на його користь, надано: надруковану квитанцію № 10 від 26 жовтня 2020 року із зазначенням, що від ОСОБА_2 прийнято грошові кошти у розмірі 6000 грн., на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 22 жовтня 2020 року; договір б/н від 22 жовтня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Криворучко В.Ж.; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 01 грудня 2020 року; ордер адвоката та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд враховує таке.
Приписами статті 30 Закону України від 05 травня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі №520/7431/19 зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Підготовка позовної заяви не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи. Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, отриманий за послуги, слід дійти висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складення позовної заяви є явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., тому суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача та стягнення витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням мирного урегулювання спору до судового засідання, а також співмірності та розумності вартості наданих послуг у розмірі 1500 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.
В інший частині вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С.Ікорська