печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Диба І.Б.

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», в інтересах якого діє Гудзера Тарас Сергійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 48 254,77 грн, мотивуючи вимоги тим, що 14 серпня 2006 року сторони уклали договір про участь у витратах на утримання паркінгу АДРЕСА_1 . Згідно з умовами договору плата за договором становить 350 грн в місяць за два паркомісця. 11 березня 2011 року сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору про участь у витратах, якою з 01 березня 2011 року змінили розмір щомісячної оплати до 600 грн. Наказами КП «Житло Сервіс» введено в дію нові розрахунки витрат за утримання паркінгу до 687,42 грн за одне паркомісце. Однак станом на 01 жовтня 2019 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати за послуги з утримання паркінгу в сумі 41 946,62 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання до сплати підлягають інфляційні втрати в сумі 4532,37 грн та 1775,78 грн як три проценти річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Ухвалою судді від 05 грудня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує факт укладення між нею та позивачем договору про участь у витратах на утримання паркінгу №352 від 14 серпня 2006 року, згідно якого відповідачка як власник місця АДРЕСА_3 відповідно до п. 4.1. Договору № 352 повинна сплачувати 175*2=350 грн. 01.03.2011 р. була підписана також додаткова угода про внесення змін до Договору №352, згідно якої щомісячна плата збільшилася до 600 грн. Відповідач вчасно здійснювала оплату в зазначеному розмірі, іноді за кілька місяців. Відповідачка вважає, що вона виконувала умови додаткової угоди про внесення змін до Договору №352 від 01.03.2011 р. та сплачувала 600 грн. щомісяця.

28 вересня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої пунктом 4.3 договору про участь у витратах на утримання паркінгу у встановлено, що сума оплати може змінюватися у зв`язку із зміною законодавчих чи інших нормативних документів. Наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» №60 від 10.08.2015 р., з метою недопущення збитковості в роботі паркінгів, з 01.09.2015 р. введено в дію нові розрахунки витрат на місяць за утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 400,00 грн. за одне паркомісце. Пунктом 3 вказаного наказу встановлено бухгалтерії підприємства проводити нарахування відповідно до п.1 даного наказу. Відповідно до п.5 наказу, начальника договірного відділу Ілляшенко Л.М. зобов`язано забезпечити укладення додаткових угод до договорів «Про участь у витратах на утримання паркінгу» з вартістю, визначеною п.1 цього наказу, з користувачами машиномісць по паркінгам в договорах з якими передбачено укладання додаткових угод у зв`язку зі збільшенням вартості електроенергії.

Таким чином, оскільки договором про участь у витратах на утримання паркінгу не передбачено укладання додаткових угод у зв`язку із збільшенням вартості електроенергії, то нарахування вартості послуг відповідачу за утримання паркінгу у період з вересня 2015 року по січень 2017 року здійснювалось на підставі п.1 наказу у розмірі 800,00 грн. за два паркомісця.

Наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» №9 від 31.01.2017 р., у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01.02.2017р. введено в дію нові розрахунки витрат за утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 496,59 грн. за одне парко місце.

Відповідно до п.п.2,3 даного наказу, начальнику відділу продажу та закупівель необхідно провести роботу по укладанню договорів «Про участь у витратах на утримання паркінгів і автостоянок» з вартістю, визначеною п.1 цього наказу з власниками машиномісць автостоянок і паркінгів. Бухгалтерії підприємства проводити нарахування відповідно по умов укладених договорів з власниками машиномісць автостоянок і паркінгів.

Таким чином, оскільки з відповідачем на день затвердження вказаного наказу вже був укладений договір про участь у витратах на утримання паркінгу, то нарахування вартості послуг, з врахуванням п.4.3. договору, у період з лютого 2017 року по грудень 2017 року здійснювалось у розмірі 993,18 грн. за два паркомісця.

Наказом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» №129 від 27.12.2017 р., у зв`язку з виробничою необхідністю, з 01.01.2018 р. введено в дію нові розрахунки витрат за утримання паркінгів, зокрема, по АДРЕСА_1 , у розмірі 687,42 грн. за одне паркомісце.

Відповідно до п.п.2,3 даного наказу, начальнику відділу продажу та закупівель необхідно провести роботу по укладанню договорів «Про участь у витратах на утримання паркінгів і автостоянок» з вартістю, визначеною п.1 цього наказу з власниками машиномісць автостоянок і паркінгів. Бухгалтерії підприємства проводити нарахування відповідно до умов укладених договорів з власниками машиномісць автостоянок і паркінгів.

Отже, нарахування вартості послуг на підставі укладеного договору та затвердженого наказом нового тарифу за утримання паркінгу, у період з січня 2018 року по вересень 2019 року здійснювалось у розмірі 1 374,84 грн. за два паркомісця.

Таким чином, оскільки сторони п.4.3. договору про участь у витратах на утримання паркінгу дійшли згоди щодо можливості зміни розміру оплати за утримання паркінгу, а наказами позивача, якими затверджені нові тарифи, не передбачено укладення додаткових угод до вже укладених договорів, то посилання відповідача на неправомірність нарахування вартості послуг за новими тарифами без його згоди шляхом укладення додаткових угод, є необгрутованими.

03 листопада 2020 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідачка вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням ціни послуг, вказаних в п. 4.3 Договору, що узгоджена відповідно до Додаткової угоди, укладеної між сторонами в 2011 році та становить 600 грн. на місяць.

09 листопада 2020 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

10 листопада 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, крім того, у заяві зазначено, що представником позивача протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані докази понесених витрат на правничу допомогу.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Судом встановлено, що 14 серпня 2006 року КП «Житло-Сервіс» та ОСОБА_1 уклали договір про участь у витратах на утримання паркінгу АДРЕСА_1 .

Відповідно до пп. 1.1, 1.2 договору, підприємство забезпечує функціонування паркінгу, а власник місця використовує для розміщення транспортного засобу, місця № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 у паркінгу за вказаною адресою. Плата за договором становить 350 грн за два паркомісця.

11 березня 2011 року сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору, якою з 01 березня 2011 року змінено розмір щомісячної оплати до 600 грн.

Відповідно до наказу КП «Житло-Сервіс» від 10 серпня 2015 року № 60 з 01 вересня 2015 року введено в дію нові розрахунки витрат за утримання паркінгів та збільшено розмір витрат до 480 грн за одне паркомісце, наказом від 31 січня 2017 року № 9 з 01 лютого 2017 року - до 496,59 грн за одне паркомісце та наказом від 27 грудня 2017 року № 129 розмір оплати збільшено до 687,42 грн за одне паркомісце.

Відповідно до розрахунку заборгованості користувача за договором №353 від 14 серпня 2006 року станом на вересень 2019 року заборгованість відповідача становить 41 946,62 грн.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом установлено, що згідно із розрахунком, наданим позивачем за договором, укладеним сторонами за період з 01 серпня 2010 року до 01 жовтня 2019 року за послуги з утримання паркінгу нараховано 87 820,62 грн. За цей період відповідач сплатила 45 874 грн.

Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, борг в сумі 41 946,62 грн - це борг за утримання паркінгу за період з 01 листопада 2016 року до 01 жовтня 2019 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору про участь у витратах в утриманні паркінгу за невиконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства.

Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Згідно із розрахунком, наданим позивачем з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 532, 37 грн інфляційних втрат та 1775,78 грн як 3% річних.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання паркінгу в сумі 48 254,77 грн є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову про стягнення боргу зі сплати послуг з утримання паркінгу, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив покласти судові витрати на відповідача. До позовної заяви позивач додав договір про надання правничої допомоги №174-19 від 01 лютого 2019 року, предметом якого є надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва обсяг і перелік яких визначено у Додатку №1 до даного договору, який є його невід`ємною частиною; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №174-19 від 01 лютого 2019 року та попередній розрахунок суми судових витрат за позовом КП «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 12 321 грн.

До заяви про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, представник позивача додав: акт виконаних робіт за листопад 2019 року за договором про надання правничої допомоги від 01 лютого 2019 року №174-19; додаток №1 до акту виконаних робіт від 30 листопада 2019 року до договору про надання правничої допомоги від 01 лютого 2019 року №174-19 - вартість послуг за листопад 2019 року; остаточна виписка за період з 21 грудня 2019 року до 21 грудня 2019 року в сумі 128 800 грн (призначення платежу - сплата за правничу допомогу за 10.2019 р., 11.2019 р., дог. №174-19 від 01.02.19 р., рах. №11 від 04.11.19 р., №12 від 02.12.2019 р. без ПДВ); Договір №3-20 про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року - вартість послуг; наказ-розпорядження адвокатського об`єднання «Шенлі» про прийняття на роботу ОСОБА_3 ; акт виконаних робіт за січень 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року № 3-20, додаток №01 до акту виконаних робіт від 31 січня 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року № 3-20; остаточна виписка за період з 25 лютого 2020 року до 25 лютого 2020 року в сумі 144 800 грн (призначення платежу - за правничу допомогу за 01.2020 року дог. №3-20 від 08.01.20 р. без ПДВ); акт виконаних робіт за березень 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року №3-20; Додаток №01 до акту виконаних робіт від 31 березня 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2020 року №3-20 на суму 81 225 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) у справі №757/63211/19-ц за позовом КП «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 11 900 грн.

Надаючи до суду детальний опис робіт у зазначеній справі позивач вказав, що вартість правничої допомоги щодо представництва інтересів у судовому засіданні 10 березня 2020 року включена до акту виконаних робіт за березень 2020 року на суму 1300 грн, що відображена в додатку №01 у п. 5 до акту виконаних робіт за березень 2020 року та буде сплачена КП «Житло-Сервіс» протягом 180 календарних днів з дня підписання акту у зв`язку з відстрочкою. Крім того, позивач вказав, що вартість правничої допомоги щодо представництва інтересів у судовому засіданні 04 травня 2020 року буде зафіксовано у акті виконаних робіт за травень 2020 року та сплачена КП «Житло-Сервіс» у червні 2020 року.

Ураховуючи те, що позивач довів факт понесення витрат на підготовку та подання позову до суду у зазначеній справі, а також представництво в судових засіданнях, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 11 900 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 901, 903 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» заборгованість у витратах на утримання паркінгу в сумі 48 254 (сорок вісім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 77 копійки, витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн та витрати по сплаті правничої допомоги в сумі 11 900 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25б, ).

Відповідач - ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_5 ).

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2020 року.

Суддя О.Л. Бусик