Справа № 357/307/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2020 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Севериненко Д. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» адвоката Тетері Світлани Ігорівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

20.12.2019 року представник ТОВ Агрофірма «Матюші» адвокат Тетеря С.І. звернулась засобами поштового зв`язку до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1051 га з кадастровим номером :03:002:0044, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

2) заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1051 га з кадастровим номером :03:002:0044, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття заходів для забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому призвести до реальної загрози настання обставин, які можуть унеможливити виконання судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, а також унеможливить ефективне поновлення порушеного права оренди позивача, за захистом якого звернувся до суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

20.12.2019 року представник ТОВ Агрофірма «Матюші» адвокат Тетеря С.І. засобами поштового зв`язку звернулась до суду з позовом ТОВ Агрофірми «Матюші» до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, який зареєстрований судом 14.01.2020 року.

Разом з позовною заявою адвокатом Тетеря С.І. подано вищевказану заяву про забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Положеннями пунктів 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Разом з цим, у певних немайнових спорах має також досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року, справа № 910/1040/18.

Як вбачається з доданих до заяви про забезпечення позову матеріалів, позивач має досвід в аналогічних справах, поданих ним до суду, коли під час дії договорів оренди земельних ділянок відповідачі укладали нові договори емфітевзису щодо тих самих ділянок, які були предметом спору та реєстрували інші речові права.

Таким чином, суд вважає, що існує обґрунтований ризик, що відповідачі можуть здійснити інші реєстраційні дії щодо земельної ділянки, право користування якої є предметом позовних вимог, що в свою чергу, у разі задоволення позову може унеможливити чи утруднити ефективний захист, чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть передати майно в користування іншим особам, знищити чи знецінити майно, поділити спірну земельну ділянку утворивши нові об`єкти цивільного права тощо.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, враховуючи наслідки невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову немайнового характеру шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки.

Слід звернути увагу, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав забезпечить чинність відповідного запису на момент прийняття рішення суду і не завдасть шкоди відповідачам, оскільки не несе заборони щодо використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення. При цьому спосіб забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які дії, обраний позивачем, відповідає змісту прав та інтересам, за захистом яких він звернувся, є співмірним з позовними вимогами, а також відповідає положенням статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вирішуючи вимогу заяви про накладення арешту на земельну ділянку, суд звертає увагу на подібність (тотожність) вказаних заявником заходів забезпечення позову, тому з урахуванням наведених вище висновків, на думку суду, заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до правил статті 154 ЦПК України суд вважає про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 150, 153, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» адвоката Тетері С.І. про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 2,1051 га, кадастровий номер :03:002:0044, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

У задоволенні інших вимог заяви, - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяА. Ю. Цуранов