Справа № 211/6438/20
Провадження № 2/211/2446/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 грудня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.
при секретарі Зоріній С.М.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -
Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з зазначеним позовом та просили визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , таким, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачам, оскільки відповідачі не мешкають з березня 2016 року за вказаною адресою АДРЕСА_1 , особистих їх речей в квартирі немає, за комунальні послуги не сплачують.
Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримали з підстав, викладених в заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідаі у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Від представника третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради міста Кривого Рогу надішла заява про розгляд справи за відсутності представника , при винесенні рішення покладалися на розсуд суду.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , на підставі договору дарування АЕВ № 392959 від 08.08.2001 року на праві приватної власності належить 3/5 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . ( а.с. 11).
2/5 частки на праві власності належать ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності № Д-536/22.09.2006 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно розпорядження за № Д-433 від 07.08.2006 року. ( а.с. 14).
За даними акту про не проживання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2016 року не проживають за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 16 акт).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Відповідачі є колишньою дружиною та донькою позивача. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ( а.с. 6 - рішення).
Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачі, не проживають у спірній квартирі, без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2016 року згідно даних акту, суд вважає можливим визнати їх такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн..
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України,суд ,-
позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., а саме з кожного по 420 ( чотириста двадцять ) гривень 40 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня постановлення.
Суддя: Н. О. Сарат