ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/647/19
провадження № 2/753/1805/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" січня 2020 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Козін В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго», до ОСОБА_1 про стягнення збитків за актом порушень правил користування електичною енергією, суд -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків за актом порушення правил споживання електричної енергії, посилаючись на те, що відповідач є споживачами електричної енергії, яку постачає позивач згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які відповідно до п.1 регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідач - є споживачем електроенергії, як мешканець квартири АДРЕСА_1 , яку постачає позивач. Відповідач проживає за даною адресою, а отже є фактичним споживачем електроенергії.
26.07.2016 року при проведенні позивачем перевірки стану дотримання споживачами вимог нормативних документів з енергопостачання в Дарницькому районі м. Києва за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: «Пошкодження пломб Держспоживстандарту, пломби про повірку мають сліди від перепломбування стороннім предметом. Пошкоджена пломба електропередавальної організації має сліди механічного впливу».
На підставі виявленого порушення складено та підписано акт від 26.07.2016 року № 048782, який був підписаний трьома представника енергопостачальної організації. Споживач від підпису на акті відмовився, як зазначено в акті. При цьому, прилад обліку був знятий, укладений в пакет, який опломбований пломбою НОМЕР_1 та направлений на експертизу.
За результати експертизи електролічильника, яка відбулась 25.08.2016 року в присутності представника Держспоживстандарту було встановлено, що внаслідок пошкодження пломб держ.перевірки та виробника отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності. Лічильник недораховує 63,51% спожитої електричної енергії.
У висновку експертного дослідження від 12.04.2017 року, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, було встановлено, що лічильник НІК 2102-04, заводський № 1114098 має ознаки стороннього втручання, а саме: перепайка проводу на шунті та відрізання проводів від трансформатору струму, які свідчать про внесення конструктивних змін в електронну схему зазначеного лічильника з метою заниження показників спожитої електричної енергії, що підтверджується лабораторним дослідженням.
За проведення експертного дослідження КНДІСЕ позивач сплатив 4 159 грн. 68 коп.
Сума збитків за актом порушень становить 8 405 грн. 40 коп., яка відповідачем не відшкодована, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
В судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, просив їх задовольнити, посилаючись на на передбачений законом обов`язок боржника/заподіювача матеріальних збитків про їх відшкодування, з можливим ухваленням заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явивився, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України)
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджено Правила користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), які відповідно до п.1 регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Ці Правила - є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідач - є споживачем електроенергії, як мешканець квартири АДРЕСА_1 , яку постачає позивач. Відповідач проживає за даною адресою, а отже є фактичним споживачем електроенергії.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 затверджені Правила користування електричною енергією для населення.
Відповідно до п. 1 ПКЕЕН ці Правила регулюють відносинами між громадянами - споживачами електричної енергії та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідно до п. 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричної енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.
Відповідно до п. 9 ПКЕЕН споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається.
Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.
Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.
26.07.2016 року при проведенні позивачем перевірки стану дотримання споживачами вимог нормативних документів з енергопостачання в Дарницькому районі м. Києва за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: «Пошкодження пломб Держспоживстандарту, пломби про повірку мають сліди від перепломбування стороннім предметом. Пошкоджена пломба електропередавальної організації має сліди механічного впливу».
На підставі виявленого порушення складено та підписано акт від 26.07.2016 року № 048782, який був підписаний трьома представника енергопостачальної організації. Споживач від підпису на акті відмовився, як зазначено в акті. При цьому, прилад обліку був знятий, укладений в пакет, який опломбований пломбою НОМЕР_1 та направлений на експертизу.
За результати експертизи електролічильника, яка відбулась 25.08.2016 року в присутності представника Держспоживстандарту було встановлено, що внаслідок пошкодження пломб держ.перевірки та виробника отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності. Лічильник недораховує 63,51% спожитої електричної енергії.
У висновку експертного дослідження від 12.04.2017 року, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, було встановлено, що лічильник НІК 2102-04, заводський № 1114098 має ознаки стороннього втручання, а саме: перепайка проводу на шунті та відрізання проводів від трансформатору струму, які свідчать про внесення конструктивних змін в електронну схему зазначеного лічильника з метою заниження показників спожитої електричної енергії, що підтверджується лабораторним дослідженням.
За проведення експертного дослідження КНДІСЕ позивач сплатив 4 159 грн. 68 коп.
Сума збитків за актом порушень становить 8 405 грн. 40 коп., яка відповідачем не відшкодована.
Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.
Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ.
Таким чином, судом встановлені та нічим не спростовані факти порушення відповідачем ПКЕЕН, що виявилися в безобліковому споживанні електричної енергії.
Майнова шкода, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.
Інші доводи сторін, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, окрім того ним понесені витрати на проведення експертного дослідження засобу обліку в сумі 4 159 грн. 68 коп., який також підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем.
На підставі вищенаведеного та, керуючись ст. 1166 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», Законом України «Про електроенергетику», керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго», до ОСОБА_1 про стягнення збитків за актом порушень правил користування електичною енергією, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника - НОМЕР_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі», код ЄДРПОУ - 41946011, 8 405 грн. 40 коп. - збитків за актом порушень правил користування електичною енергією, 4 159 грн. 68 коп. - понесених витрат за проведення експертного дослідження та 1 762 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 14 327 (чотирнадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 08 (вісім) коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: