УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства „Альфа-Банк, заінтересовані особи: Акціонерне товариство „Укрсоцбанк, ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник АТ „Альфа-Банк звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 24591, яким було запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, заборгованість, що виникла по Договору кредиту № 311П007-К від 06.04.2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням № 5/2019 від 10.09.2019 року загальними зборами акціонерів АТ „Альфа-Банк та єдиним акціонером АТ „Укрсоцбанк затверджено рішення про реорганізацію АТ „Укрсоцбанк шляхом приєднання до АТ „Альфа-Банк. Відповідно до рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ „Укрсоцбанк від 15.10.2019 року було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ „Укрсоцбанк, які зазначені у передавальному акті, виникають у АТ „Альфа-Банк з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ „Альфа-Банк від 15.10.2019 року було вирішено затвердити цей передавальний акт. Відтак, внаслідок укладення згаданих документів відбулася заміна кредитора, тобто на АТ „Альфа-Банк, яке набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим написом № 24591 від 31.10.2017 року.

Посилаючись на викладені обставини, а також на ст.ст. 433, 442, 446 ЦПК України, заявник вважає, що на підставі зазначеного правочину відбулась заміна кредитора за кредитним договором, в зв`язку з чим заявник набув права грошової вимоги до боржника та є кредитором, а тому просить задовольнити його заяву, замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Чуловського В.А. № 24591 від 31.10.2017 року про стягнення грошових коштів за кредитним договором № 311П007-К від 06.04.2007 року, з ПАТ „Укрсоцбанк на АТ „Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав Кредитора за Кредитним договором № 311П007-К від 06.04.2007 року укладеним між ПАТ „Укрсоцбанк та ОСОБА_1 ; поновити строк для пред`явлення виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 24591 від 31.10.2017 року про стягнення грошових коштів за кредитним договором № 311П007-К від 06.04.2007 року, з ПАТ „Укрсоцбанк на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав Кредитора за Кредитним договором № 311П007-К від 06.04.2007 року укладеним між ПАТ „Укрсоцбанк та ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, у порядку цивільного судочинства розглядаються, зокрема, справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регламентований нормами розділу VI ЦПК України.

Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України „Про виконавче провадження, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, зокрема, відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону Українги „Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

З наведених норм убачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Норми Цивільного процесуального кодексу України, як і норми Кодексу адміністративного судочинства, також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження. Зокрема, згідно ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України „Про виконавче провадження та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

Також, згідно з Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-2391ц15, суд касаційної інстанції закриваючи провадження у справі за заявою сторін про заміну сторони у виконавчому провадженні, виходив із того, що суди при розгляді заяв не врахували та помилково постановили ухвали про заміну сторони виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства, не звернувши уваги на те, що виконавче провадження було відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

В порушення вимог ч. 2 ст. 433 ЦПК України заявником не надані докази, що Орджонікідзевським районний суд м. Запоріжжя розглядав справу як суд першої інстанції.

Також в порушення вимог ч. 3 ст. 433 ЦПК України заявником не надано доказів, що Орджонікідзевським районний суд м. Запоріжжя територіально перебуває за місцем виконання відповідного рішення, виданого іншими органами, оскільки як вбачається зі змісту заяви місце перебування стягувача м. Київ, місце реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що територіально відносить до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Посилання заявника на вимоги ст. 446 ЦПК України є безпідставними, у зв`язку з наступним.

Так ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Як зазначалося вище, заявником в порушення вимог ч. 2 ст. 446 ЦПК України не надано доказів, що Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя територіально перебуває за місцем виконання відповідного рішення, виданого іншими органами, оскільки як вбачається зі змісту заяви місце перебування стягувача м. Київ, місце реєстрації боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що територіально відносить до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання заявника на те, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду м. Запоріжжя від 09.11.2020 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа щодо виконання виконавчого напису повернуто без розгляду, не можуть бути враховані, оскільки заявником не надано копію вказаної ухвали засвідченої належним чином, а також відсутні дані про те, що станом на день звернення до суду та день розгляду даної заяви вищевказана ухвала набрала законної сили.

За вказаних підстав заява не може бути призначена до розгляду, а тому суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. 433, 442, 446, 186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою Акціонерного товариства „Альфа-Банк, заінтересовані особи: Акціонерне товариство „Укрсоцбанк, ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим написом, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що дана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Геєць