Постанова

Іменем України

13 січня 2020 року

м. Київ

справа № 303/7174/18

провадження № 61-17202ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця Арсен Олександрович,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДВС-САТ», ОСОБА_2 , Мукачівський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року у складі судді Курах Л. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Мацунича М. В., Кожух О. А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниці Асена Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДВС-САТ», ОСОБА_2 , Мукачівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - ПАТ «Дельта Банк») та державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області СмужаницІ А. О про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

07 грудня 2018 року до Мукачівського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Товарній біржі «Українська енергетична біржа» здійснювати продаж предмета спору - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: :01:002:0044, площею 0,0542 га на АДРЕСА_1 до закінчення розгляду справи, оскільки невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, стане на заваді ефективному захисту, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Посилається на ті обставини, що 19 лютого 2015 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області постановлене рішення у справі № 303/5759/14-ц, яким стягнуто з позичальника ОСОБА_3 та ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в сумі 931 554,01 грн. Це рішення є виконаним, про що заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МУЮ Федоровим О. М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49883902 від 29 січня 2016 року. Кредитний договір був забезпечений іпотекою. 14 листопада 2018 року позивачу стало відомо, що Державним реєстратором ЦНАП Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаницею А. О. зареєстровано право власності предмета іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», а саме: будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою.

ПАТ «Дельта Банк» здійснило заходи спрямовані на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,0542 га за цією ж адресою, шляхом реалізації їх на аукціоні на Товарній біржі «Українська енергетична біржа», який мав відбутися 20 грудня 2018 року.

Позивач посилався також і на те, що ці дії були вчинені відповідачем попри чинний на відповідний час арешт майна.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 заяву задоволено. Заборонено Товарній біржі «Українська енергетична біржа» здійснювати продаж предмету спору - житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0044, площею 0,0542 га на АДРЕСА_1 до закінчення розгляду справи.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходили з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суди зазначали, що оскільки предметом позову є припинення забезпечувального (іпотечного) зобов`язання, на підставі якого відповідачем було набуто право власності на спірне нерухоме майно, припинення дій, що порушують право, позбавлення відповідача права власності на відповідне майно, а у випадку задоволення позову відповідні підстави для набуття відповідачем у власність майна перестають існувати, доводи позивача про необхідність і доцільність забезпечення позову шляхом заборони його відчуження заслуговують на увагу. На час розгляду заяви позивача у справі були наявні документи, які свідчать про вчинення ПАТ «Дельта Банк» конкретних дій, спрямованих на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,0542 га за цією ж адресою, що їх банк виставив на аукціон на Товарній біржі «Українська енергетична біржа», який мав відбутися 20 грудня 2018 року.

Суди зазначали, що спір позивачем ініційований, існує, як існує й можливість зміни правового статусу майна, його відчуження, що вочевидь може істотно утруднити або унеможливити виконання рішення суду, може істотно утруднити ефективний захист прав позивача або унеможливити поновлення цих прав, що може мати наслідком виникнення необхідності у докладанні в подальшому значних зусиль для відновлення відповідних прав, може потягти порушення прав як позивача, так і інших осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2019 року представник ПАТ «Дельта Банк» - Петюшка Р. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що наявність арешту на майно та заборона вчинення будь-яких дій з ним, що накладені оскаржуваною ухвалою порушують право банку розпоряджатися належним йому майном.

Представник заявника вказує, що на цей час у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено процедуру ліквідації, проте, попри законодавчу заборону накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно та грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, такий арешт накладено оскаржуваною ухвалою.

Доводом касаційної скарги є також те, що накладаючи арешт на нерухоме майно ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд не врахував, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності банку та порушують його право розпоряджатися своїм майном, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано виокремлені матеріали справи із Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої' статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 4 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При цьому слід мати на увазі, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

При зверненні до суду з цією заявою, ОСОБА_1 зазначив, що 19 лютого 2015 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області постановлене рішення у справі № 303/5759/14-ц, яким стягнуто з позичальника ОСОБА_3 та ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в сумі 931 554,01 грн. Це рішення виконане, про що заступником начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МУЮ Федоровим О. М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 січня 2016 року № 49883902. Кредитний договір був забезпечений іпотекою. 14 листопада 2018 року позивачу стало відомо, що Державним реєстратором ЦНАП Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаницею А. О. зареєстровано право власності предмета іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», а саме: будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою.

ПАТ «Дельта Банк» вчинив дії спрямовані на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0044 площею 0,0542 га за цією ж адресою, тобто банк вчинив дії щодо реалізації їх на аукціоні, який повинен був бути проведений на Товарній біржі «Українська енергетична біржа», який мав відбутися 20 грудня 2018 року.

З огляду на вищенаведене колегія суддів зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що оскільки предметом позову є припинення забезпечувального (іпотечного) зобов`язання, на підставі якого відповідачем було набуто право власності на спірне нерухоме майно, припинення дій, що порушують право, позбавлення відповідача права власності на відповідне майно, а у випадку задоволення позову відповідні підстави для набуття відповідачем у власність майна перестають існувати, доводи позивача про необхідність і доцільність забезпечення позову шляхом заборони його відчуження є обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги щодо невідповідності оскаржених судових рішень вимогам норм процесуального права з підстав прийняття ухвали про забезпечення позову під час наявності законодавчої заборони на накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно та грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не заслуговують на увагу з огляду на те, що оспорюваною ухвалою було заборонено Товарній біржі «Українська енергетична біржа» здійснювати продаж предмету спору, а не накладено арешт на нього, як зазначено в пункті 4 частини першої статті 150 ЦПК України на який посилається представник заявника.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Керуючись статтями 400,401,416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська