ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1881/20 Справа № 203/3021/19 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця про визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника.

В обґрунтування вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що отримала поштове повідомлення від 19 грудня 2018 року ПАТ «МТБ Банк» проте, що 14 грудня 2018 року на підставі договору відступлення права вимоги всі права вимоги стягувача до боржника за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року, були відступлені стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Проксима».

По виконавчому провадженню №40009685, П?ятихатським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснювалось примусове виконання виконавчого листа №2-808/11 від 02 квітня 2013 року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення в солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року в сумі 508 578, 68 грн.

Постановою начальника П?ятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25 липня 2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу.

Залишок заборгованості за виконавчим документом, на момент винесення постанови, становив 281 645, 23 грн.

06 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59722884, в якій стягувачем зазначено ПАТ «МТБ Банк», а розмір заборгованості 508 578,68 грн.

Також, постановою приватного виконавця було накладено арешт на нерухоме майно та грошові кошти боржника.

Вказує, що станом на 06 серпня 2019 року належним стягувачем (новим кредитором) є ТОВ «Фінансова компанія «Проксима». Тому, примусове стягнення приватним виконавцем частково погашеного боргу на користь старого кредитора може призвести до подвійного стягнення.

В поданій скарзі ОСОБА_1 просила визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2019 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-808/11 від 02 квітня 2013 року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у виконавчому провадженні № 59722884; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. про накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 від 07 серпня 2019 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-808/11 від 02 квітня 2013 року Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у виконавчому провадженні № 59722884 (а.с.1-2).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи ПАТ «МТБ Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Проксима», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. про визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника відмовлено (а.с.32-34)

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Зазначає, що у ПАТ «МТБ Банк» були відсутні підстави для пред`явлення виконавчого листа до виконання, після укладення 14 грудня 2018 року договору про відступлення прав вимоги (а.с.37-39).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення у цивільній справі №2-808/11, було видано виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» (правонаступник ПАТ «МТБ Банк») заборгованості за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року в сумі 508 578, 68 грн.

Виконавчий лист щодо стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 був пред`явлений та перебував на виконанні П?ятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Постановою начальника вказаного відділу від 25 липня 2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу за його заявою на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови також вбачається, що на момент її ухвалення залишок заборгованості за виконавчим документом становив 281 645, 23 грн, залишок виконавчого збору 25 643, 04 грн.

В подальшому, ПАТ «МТБ Банк» виконавчий лист в частині стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 було повторно пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О., якою 06 серпня 2019 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №59722884 та про накладення арешту на кошти боржника.

За вих. №612/08 від 19 грудня 2018 року ПАТ «МТБ Банк» повідомило ОСОБА_1 про те, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 14 грудня 2018 року всі вимоги банку до неї за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року були відступлені на користь ТОВ «Фінансова компанія «Проксима», яке є новим кредитором.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області, в ході здійснення виконавчого провадження № 59722884 з примусового виконання виконавчого листа № 2-808/11 виданого 02 квітня 2013 року, діяв в межах чинного Закону України Про виконавче провадження.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями цивільного процесуального законодавства суд, ухвалюючи рішення в справі, повинен повно і всебічно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо (ст. 264 ЦПК України).

Однак, в супереч зазначених вимог, судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не повно з`ясовано обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції при відкритті провадження у справі зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О.О. надати у судове засідання, для огляду, матеріали виконавчого провадження № 59722884 (а.с.15).

30 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.28).

Однак, на час розгляду скарги матеріали виконавчого провадження до суду не надійшли та не були предметом дослідження.

Колегія суддів зазначає, що дослідження матеріалів виконавчого провадження має суттєве значення для вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника, оскільки подані скаржником матеріали містять лише копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2019 року та копію пррийняв рішення постанови про арешт коштів боржника від 07 серпня 2019 року.

Отже, суд першої інстанції вирішив справу при недостатності необхідної інформації про вчинення приватним виконавцем дій та без перевірки встановлених приватним виконавцем обставин у ході проведення виконавчих дій, що мають значення для справи.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду скарги.

При вищевикладених обставинах, допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: