Провадження № 2/127/4228/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, за домовленістю між ними донька проживає з матір`ю, перебуває на повному її утриманні. Позивач не працює, оскільки доглядає дитину, джерел доходу, крім соціальних виплат, вона немає. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дружини, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Пунько І.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що позивач не працює, матеріальну допомогу їй надають батьки, заявлений розмір аліментів в 5 000 грн. щомісячно є достатнім для проживання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати, матеріальна можливість відповідача сплачувати аліменти позивачу підтверджується, тим, що в особистій переписці з позивачем відповідач визнав можливість надання матеріальної допомоги, а також тим, що відповідач має у власності 3 транспортних засоби (останній з яких набув у власність 18.12.2019 року). Крім того, відповідач часто здійснює перельоти з Іспанії в України (двічі за останній рік).

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, пославшись на обставини, що викладені у відзиві на позов, додатково пояснила, що наявність у відповідача права власності на 3 автомобілі не свідчить про його матеріальний стан, оскільки автомобілі коштують недорого (1-2 тисячі євро). Відповідач проживає в Іспанії на о. Тенеріфе в будинку свого дядька, має проблеми зі здоров`ям, йому необхідно робити операцію, матеріальної можливості надавати дружині матеріальну допомогу відповідач не має, представник просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої (а.с.2).

Позивач зареєстрована та проживає разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з довідки ОСББ «Подолянка - 8» від 21.10.2019 за №835 (а.с.9).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 року під головуванням судді Волошина С.В. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно з 30.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_3 не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою донькою до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_3 вказувала, що від шлюбу із відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_6 , яка проживає із позивачкою і догляд дитини здійснює лише позивач, а тому вона не має змоги працювати.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

При цьому суд враховує особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, яка офіційно не працює (протилежного судом не встановлено).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо того, що відповідач станом на час розгляду справи є непрацездатною особою, оскільки стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів непрацездатності відповідача та проходження ним реабілітації після перенесеної операції на час розгляду справи.

Про тимчасову втрату працездатності відповідачем йдеться у виписці з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 від 10.01.2019 року, виданої КЗ «ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка», яка була пов`язана з проведеною йому операцією 28.12.2018 року, тобто понад рік тому.

Так само, суд не бере до уваги в якості підтвердження того, що відповідач надає матеріальну допомогу позивачу, посилання представника відповідача на те, що відповідач, виїжджаючи за межі України, залишив позивачу 2000 Євро та 300 000 гривень коштів сім`ї, зароблених відповідачем, оскільки такі обставини перед судом жодним чином не доведені.

Аналогічно суд не приймає твердження представника відповідача, що під час останнього приїзду до України відповідач передав позивачу через її батька 4 000 Євро та в поштовій скринці позивача залишив 600 Євро, оскільки зазначені обставини не підтверджені відповідачем жодними доказами.

Разом з тим, належний рівень матеріального забезпечення відповідача вбачається з представлених представником позивача доказів, з яких вбачається, що відповідач здійснює регулярні перельоти до України, що потребує значних коштів, також відповідач має у власності 3 автомобілі, останній з яких придбано ним в грудні 2019 року.

Крім того, згідно переписки позивача з абонентом «МУЖ», останній повідомляє, що він проживає у великому будинку, має 3 автомобілі, обіцяє щоп`ятниці надсилати позивачу 150-200 Євро, надсилає фото, на яких він зображений в інтер`єрі великого будинку з басейном та гаражем з 2 автомобілями (а.с.31-38).

Суд, оцінюючи надані позивачем роздруківки переписки з відповідачем через мобільний ресурс, вважає за можливе прийняти їх до уваги, оскільки представником відповідача чи відповідачем особисто не було заявлено про недостовірність інформації, яка в ній (переписці) міститься.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що відповідач є емоційною людиною та інколи може видавати уявне за бажане, не приймається судом до уваги, оскільки таке твердження засноване на власному явленні представника відповідача про риси характеру її клієнта (відповідача по справі) та не засноване на будь - яких доказах.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує те, що позивачем не надано суду жодного обґрунтування розміру утримання (аліментів), про стягнення якого заявлено позов.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач офіційно не працює. Належних доказів надання матеріальної допомоги дружині та неможливості утримувати дружину відповідач суду не надав. Відповідач має матеріальний стан достатнього рівня аби надавати дружині відповідне утримання, його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку має виконуватись з огляду також на те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за спільною дитиною сторін по справі.

Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка станом на час розгляду справи не має змоги працювати, оскільки перебуває в декретній відпустці, в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким чином задовольнивши позовні вимоги частково.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 30.10.2019 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в пропорційному розмірі до задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 Сімейного кодексу України та ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 30.10. 2019 року, і до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 153,68 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_4 , громадянин Латвійської Республіки, паспорт громадянина Латвійської Республіки тип Р код держави LVА паспорт № НОМЕР_2 , виданий Айзкраукленським паспортним відділом 03.12.2012 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення суду складено 14.01.2020 року.

Суддя: