Справа № 404/2363/20
Номер провадження 2/404/622/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Мартиненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» (місцезнаходження: 25009, місто Кропивницький, вулиця Комарова, будинок № 1), про скасування наказів про зміну істотних умов та оплати праці і про встановлення робочого дня-,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради»; визнання незаконним та скасування наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 59 від 31.03.2020 року «Про встановлення робочого дня»; зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 попередні умови праці; зобов`язання відповідача нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі, що існував до змін умов оплати праці.

В обгрунтування поданого позову зазначено, що 04.02.2020 року позивач отримала для ознайомлення наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплату праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» та Попередження про зміну істотних умов та оплати праці працівників в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» від 30.01.2020 року. Як вказує позивач, зміст наказу № 34 від 30.01.2020 року не містить чіткого зазначення, які саме істотні умови праці та істотні умови оплати праці зміняться з 01.04.2020 року, які саме істотні зміни в організації виробництва і праці будуть запроваджені. Попередження про зміну істотних умов та оплати праці також не містить чіткого зазначення, які саме істотні умови праці будуть змінені з 01.04.2020 року, яких посад та категорій співробітників це стосується. 20.03.2020 року на виконання вимоги Попередження про зміну істотних умов праці від 30.01.2020, позивач на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» подала заяву з погодженням продовжити працювати із застереженням, про те, що інші істотні умови для неї не надавались. 31.03.2020 року ОСОБА_1 було надано для ознайомлення копію наказу головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №59 від 31.03.2020 року «Про встановлення робочого дня», яким інженера з охорони праці, тобто позивача переведено на неповний робочий день та змінено умови праці з 01.04.2020 року, а саме встановлено двогодинний робочий день. Як зазначає позивач процедура повідомлення про зміну істотних умов праці здійснена з порушенням вимог статті 32 Кодексу законів про працю України. Наказ №34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати ПРАЦІ В Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради від 30.01.2020 року хоч і погоджено з головою профспілкового комітету Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», однак також не містить чіткого зазначення, які саме істотні умови праці зміняться. Доведений до відома позивачу 31.03.2020 року наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», яким ОСОБА_1 переведено на неповний робочий день та змінено умови праці з 01.04.2020 року, а саме встановлення двогодинного робочого дня є незаконним у зв`язку з порушенням процедури попередження про зміну істотних умов праці, оскільки про встановлення двогодинного робочого дня з 01.04.2020 року, що є істотною зміною умов та оплати праці, вона була повідомлена 31.03.2020 року, а відповідно до статті 32 Кодексу законів про працю України, повинна бути повідомлена не пізніше ніж за два місяці до введення зміни таких істотних умов. Крім того позивач зазначає, будь-яких змін в організації виробництва та праці у відповідача не відбулось. Відповідач не мав права змінювати істотні умови праці, так як відповідно до частин першої, п`ятої та восьмої статті 15 Закону України «Про охорону праці» на підприємстві з кількістю працюючих 50 і більше осіб роботодавець створює службу охорони праці відповідно до типового положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування держави: політики у сфері охорони праці. Керівники та спеціалісти служби охорони праці за своєю посадою і заробітною платою прирівнюються до керівників і спеціалістів основних виробничо-технічних служб. Ліквідація служби охорони праці допускається тільки у разі ліквідації підприємства чи припинення використання найманої праці фізичною особою. Згідно з пунктом 1.4. Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0. 00-4.35-04 затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України №255 від 15.11.2004, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2004 р. за №1526/10125, Служба охорони праці створюється на підприємствах з кількістю працюючих 50 і більше осіб. Кількість працюючих у Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» становить більше 50 осіб. Служба охорони праці не створювалась, завдання служби охорони праці виконує інженер з охорони праці, посада якого згідно вимог статті 15 Закону України «Про охорону праці» прирівнюється до керівника і спеціаліста основної виробничо-технічної служби, яким не може бути встановлено двогодинний робочий день. Відтак позивач просить позовні вимоги задовольнити та визнати незаконним і скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради»; визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 59 від 31.03.2020 року «Про встановлення робочого дня»; зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 попередні умови праці; зобов`язати відповідача нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі, що існував до змін умов оплати праці.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 24-25).

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда представником відповідача надано відзив (вх. № 25376 від 27.07.2020 року), в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , у їх задоволенні просить відмовити, з огляду на таке. Єдиною передумовою, передбаченою статті 32 Кодексу для змін істотних умов праці, слугують зміни в організації виробництва і праці. У розумінні Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 (п. 10), зміна в організації виробництва і праці супроводжується раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці та впровадженням передових методів і технологій. Наказ відповідача №34 від 30.01.2020, який лише слугує підґрунтям для впровадження змін істотних умов праці містить посилання на низку нормативно-правових актів, зокрема: Закон України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»; Постанову Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 «Про утворення Національної служби здоров`я України»; Постанову Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №391 «Про затвердження вимог до надавача послуг з медичного обслуговування населення, з яким головними розпорядниками бюджетних коштів укладаються договори про медичне обслуговування населення»; Постанову Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №410 «Про договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій». Таким чином, за результатами додержання відповідачем встановлених законодавством у сфері охорони здоров`я вимог, останнім укладено договір № 0146-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з Національною службою здоров`я України, строком дії з 01.04.2020 (з моменту настання фактичних змін істотних умов праці). Водночас, головним лікарем проведено раціоналізацію робочих місць на підприємстві, шляхом підписання наказу № 58 від 30.03.2020, яким затверджено новий штатний розпис відповідача, у відповідності до якого, з 01.04.2020 на підприємстві передбачено 67 посад, замість 159. Крім того, незважаючи на кардинальні зміни в організації виробництва і праці, посаду позивача все ж таки було збережено, отже ніякої ліквідації служби охорони праці не відбулося, як на тому наголошує позивач. Все вищевикладене у своїй сукупності очевидно свідчить про те, що внаслідок впровадження реформи системи фінансування закладів охорони здоров`я та як наслідок зміни організаційно-правової форми відповідача з подальшим укладенням договору з Уповноваженою особою - в закладі відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці, отже з метою документальної фіксації змін в організації виробництва і праці та подальшої організації змін істотних умов праці для працівників, відповідачем видано Наказ №34 від 30.01.2020, до того ж, у пункті 1 його наказової частини, головним лікарем прийнято рішення щодо організації проведення протокольних зборів трудового колективу за безпосередньої участі виборного органу профспілкової організації відповідача, як головного представника працівників закладу, задля обговорення та роз`яснення останнім причин, що призведуть до змін умов праці, а також обставин та особливостей застосовування нових норм праці, як того вимагають приписи статей 32, 86 та 103 Кодексу законів про працю України. Зі змісту виписки протоколу засідання проведених протокольних зборів вбачається, що внаслідок введення в дію медичної реформи з 01.04.2020 на підприємстві відбудуться зміни істотних умов праці, у тому числі шляхом впровадження передових методів та технологій, що у повній мірі співвідноситься з розумінням поняття «зміни в організації виробництва і праці». Відтак, Наказ №34 від 30.01.2020, слугуючий фактично документальною фіксацією змін в організації виробництва і праці та підґрунтям для організації змін істотних умов праці, не слід сприймати як попередження позивача про зміну істотних умов праці, адже цей наказ є лише підставою для такого попередження, що і відображено у його змісті. До речі, Наказ №34 від 30.01.2020 не погоджувався з виборним органом профспілкової організації, як це визначено у статях 86, 247 Кодексу та статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки таке погодження є обов`язковий виключно для повідомлення працівника про зміну істотних умов праці. З урахуванням вищевикладеного у своїй сукупності, обґрунтування позивача щодо скасування наказу №34 від 30.01.2020 року відповідач вважає не обґрунтованими, повністю незаконними, оскільки скасування внутрішнього наказу, що став двигуном змін в організації виробництва і праці несе високий ризик для діяльності відповідача, пов`язаної з наданням населенню медичної допомоги, у тому числі ризик порушення взятих на себе зобов`язань внаслідок укладення договору з центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Водночас, ключовими обґрунтуваннями позивача з приводу скасування Наказу №34 від 30.01.2020 року є відсутність умов, які будуть істотно змінені та порушення процедури попередження, викладеної положеннях ст. 32 Кодексу законів про працю України. Вважає за необхідне зазначити, що хоч зміст наказу №34 ви 30.01.2020 і містить конкретні умови, які будуть істотно змінені, однак дотримання вимог ст. 32 Кодексу не розповсюджується на оформлення такого типу наказів, який не може бути повідомленням про зміну істотних умов праці, а тому, на думку відповідача, позовна вимога щодо скасування наказу №34 від 30.01.2020 є безпідставною. З приводу попередження позивача про зміну істотних умов та оплату праці від 30.01.2020 року, зазначає, що попередження містить посилання на ст. 32 Кодексу законів про працю України та наказ відповідача №34 від 30.01.2020 року, який став підставою для такого попередження, що загалом відповідає вимогам ст.ст. 32, 86 та 103 Кодексу законів про працю України в частині процедури попередження працівників про зміну істотних умов праці. Разом з цим, наказ №34 від 30.01.2020 року, який є невід`ємною частиною попередження позивача про зміну істотних умов праці містить ряд конкретизованих заходів, що мають впровадитись у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, зокрема встановлення системи, розмірів заробітної плати ті інших трудових виплат працівникам (п. 2 Наказу), зміна нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (п. 3.1. Наказу) та попередження працівників про зміну істотних умов та оплати праці (п. 3.2. Наказу). З огляду на викладене, відповідачем проведено ряд заходів задля дотримання встановленої трудовим законодавством процедури в частині попередження працівників про зміну істотних умов та оплати праці, зокрема: а) видано Наказ №34 від 30.01.2020 року, яким зафіксовано зміни в організації виробництва і праці та ініційовано ряд конкретизованих заходів задля впровадження змін істотних умов праці; б) проведено протокольні збори, на яких за участю виборного органу профспілкової організації обговорено усі перспективи, пов`язані зі змінами істотних умов праці; в) у встановлений ст.ст. 32, 86 та 103 Кодексу законів про працю України строк, попереджено працівників, у тому числі позивача про зміни істотних умов та оплати праці. Зазначає, що 20.03.2020 року позивачем прийнято рішення у формі заяви щодо прийняття умов праці, які будуть істотно змінені з 01.04.2020 року та бажання продовжити трудові відносини з урахуванням таких змін, відтак, обґрунтування позивача щодо порушення процедури попередження працівників про зміну істотних умов праці повністю спростовуються викладеними вище заходами, проведеними відповідачем. Так, починаючи з 01.04.2020 року, позивач працювала на істотно змінених умовах і оплати праці, що підтверджується табелями обліку робочого часу, на підставі яких позивачу нараховувалася заробітна плата за фактично відпрацьований час. Звертає увагу суду, що у пред`явленому позові, позивач не висуває жодної вимоги щодо визнання Попередження від 30.01.2020 року протиправним, з чого слідує, що останній повністю підтверджує його законність, що і стало на думку відповідача підставою для надання згоди працювати з урахуванням змін істотних умов праці. В заперечення доводів позивача щодо порушення ст. 32 Кодексу законів про працю України, яка регулює обставини змін істотних умов праці та порядок повідомлення працівників про такі зміни, повідмляє, що наказ відповідача №59 від 31.03.2020 «Про встановлення робочого дня» не є повідомленням про зміну істотних умов праці, а наслідком прийняття рішення позивачем (згоди на продовження трудових відносин) за фактом розгляду Повідомлення відповідача від 30.01.2020 року, яким безпосередньо було здійснено повідомлення про зміну істотних умов праці. Таким чином, положення ст.ст. 32 та 103 Кодексу законів про працю України на оформлення такого наказу - не поширюються, з чого слідує, що позовна вимога визнати Наказ №59 від 31.03.2020 року незаконним та скасувати його є необґрунтованою та безпідставною. Разом з цим, позивач вказує, що кожен має право на належні, безпечні здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом посилаючись на ст. 43 Конституції України. Відповідач повністю притримуючись таких тверджень, зазначає, що оплата праці у випадках неповного робочого часу (на які погодився позивач) провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку, згідно зі ст. 53 Кодексу законів про працю України. Крім цього, робота на умовах неповного робочого часу не тягне з собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників, отже право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітною плату, не нижчу від визначеної законом, гарантоване їй Конституцією України ні якому разі не порушується. Водночас, відповідач звертаєє увагу, що у відповідності до ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці», розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, однак, у зв`язку з тим, що позивач працює на умовах 2-х годинного робочого дня, то розмір її заробітної плати розраховується з урахуванням таким умов, у відповідності до положень законодавства про оплату праці. Крім того, на підставі звернення фізичної особи, керівництвом Управління Держпраці у Кіровоградській області прийнято рішення у формі Наказу від 05.06.2020 № 618 направити на об`єкт відповідача свою посадову особу для здійснення позапланового інспекційного відвідування у період часу з 09.06.2020 по 10.06.2020, під час проведення якого здійснено перевірку стану додержання законності відповідачем за напрямком: трудовий договір та дотримання його умов, робочий час та час відпочинку, оплата праці.

За результатами проведеної перевірки, інспектором праці Хіміч Оленою Анатоліївною складено Акт інспекційного відвідування № КР1870/385/АВ, зі змісту якого вбачається, що перевірка стосувалася лише дотримання законодавства щодо однієї фізичної особи - ОСОБА_1 . За фактом проведення інспекційного відвідування, жодних порушень відповідачем в частині питань, що підлягали перевірці - не встановлено (а.с. 34-38).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03.08.2020 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 97).

Представником відповідача на електронну адресу суду 28 жовтня 2020 року (вх. №35833) направлено пояснення, згідно яких у відповідності до положень ст. 32 Кодексу законів про працю України (надалі - Кодекс), істотні умови праці працівників можуть бути змінені у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. У розумінні Постанови Пленуму Верховного. Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 (п. 10), зміна в організації виробництва і праці супроводжується раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці та впровадженням передових методів і технологій. У зв`язку із провадженням медичної реформи на території України, усі заклади охорони здоров`я проходять свого роду трансформацію, у тому числі шляхом комп`ютеризації та переході на передові та технологічні методи роботи, відповідач - не є винятком. Національна служба здоров`я України (далі - НСЗУ), будучи центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, серед іншого є розпорядником бюджетних коштів, за які, на договірній основі здійснює фінансування медичних закладів, які уклали відповідні договори з НСЗУ. Передумою для укладення договорів про медичне обслуговування населення, поставленою НСЗУ усім закладам охорони здоров`я - є комп`ютеризація, що полягає у спроможності кожного працівник закладу вправно володіти комп`ютером на рівні користувача на достатньому рівні, відтак, обов`язок та вміння роботи з комп`ютером з урахуванням передових методів має бути зафіксований в посадовій інструкції працівника. Стаття 32 Кодексу чітко визначає суть поняття «зміни істотних умов праці», що являють собою зміну систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших, (про що працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці), таким чином, метою видачі наказу № 29 від 27.01.2020 «Про внесення істотних змін в умови праці працівників КНП «КОШВД КОР» є необхідність у попередженні позивача та інших працівників закладу у встановлений кодексом строк про трансформацію її (їх) посади, яка буда доповнена новими обов`язками, з урахуванням комп`ютеризації підприємства. Додатком до зазначеного наказу є відповідне попередження, у якому позивач ОСОБА_1 хоч і не поставила свій підпис, але ознайомившись із змінами, що стосуватимуться трансформації її посади - надавала своє бачення обставин у формі письмових зауважень, викладених на самому документі. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із змінами в організації підприємства і праці відповідача, позивач була заздалегідь повідомлена про внесення змін до її посадових обов`язків та надавши свої заперечення, фактично підтвердила свою обізнаність у викладених вище обставинах.

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда 02 листопада 2020 року (вх. 36379) позивачем подано письмові пояснення, якими просить задовольнити позов у повному обсязі. Вказала, що за її клопотанням долучено до матеріалів справи копію наказу КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер» КОР від 27.01.2020 року №29 «Про внесення істотних змін в умови праці працівників КНП «КОШВД КОР». Вказаним наказом старшому інспектору з кадрів доручено до 31.01.2020 року ознайомити з даним наказом та попередити працівників згідно списку за підписом та датою отримання попередження працівників щодо істотних змін в умовах праці з 01.04.2020 p., внести зміни в колективний договір та посадові інструкції, у термін до 25.03.2020 року одержати письмове підтвердження працівників, які дали згоду продовжити роботу при істотних змінах в умовах праці. При ознайомленні з даним наказом позивач зробила письмові зауваження щодо вимог наказу, зокрема зазначила, що неконкретизовані істотні умови праці по кожному працівнику; що посадова інструкція інженера з охорони праці (посада, яку обіймає позивач), розробляється на підставі Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0.00-4.35-04. За роз`ясненням стосовно істотних умов праці 03.02.2020 року із заявою звернулась до голови ППО КНП «КОШВД» КОР ОСОБА_2 , останній від отримання заяви відмовився. 10.02.2020 року позивач звернулася до Голови Кіровоградської обласної організації Профспілки працівників охорони здоров`я ОСОБА_3 із заявою про роз`яснення істотних умов, про які йдеться в наказі КНП «КОШВД КОР» від 27.01.2020 №29, наказі від 30.01.2020 №34. Також у заяві позивач зазначає, що адміністрація КНП «КОШВД КОР» пропонує працівникам, в т.ч. і ОСОБА_1 , підписати попередження про зміну істотних умов та оплату праці в КНП «КОШВД КОР» про умови, які не надали і вимагають згоду. Станом на теперішній час відповіді на заяву не надано. Так, позивачем 20.03.2020 року надано заяву про згоду продовжити роботу, із застереженням що «інші істотні умови для інженера з охорони праці не надавалися». Адміністрацією КНП «КОШВД КОР» роз`яснень щодо інших істотних умов праці не надано. Про встановлення їй двогодинного робочого дня з 01.04.2020 року вона дізналася 31.03.2020 року при ознайомленні з наказом КНП «КОШВД КОР» від 31.03.2020 року №59. Таким чином, процедура повідомлення про зміну істотних умов праці здійснена з порушенням вимог ст. 32 Кодексу. Відповідачем чітко не зазначено, які саме істотні умови праці зміняться. Попередження про зміну істотних умов та оплати праці працівників КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» від 30.01.2020 року хоч і погоджено з головою профспілкового комітету КНП «КОШВД КОР», проте також не містить чіткого зазначення, про зміну яких істотних умов та оплати праці попереджено.

В судовому засіданні позивач та його предстник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на обставини вказані у відзиві на позов, та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 ОСОБА_1 працює на посаді інженера з охорони праці Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» (а.с. 6), що визнається відповідачем.

Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради діє згідно Статуту, погодженого директором департаменту охорони здоров`я Кіровоградської ОДА від 16.11.2018 та затвердженого розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 21.12.2018 №168.

Згідно п.7.1 та 7.3 даного Статуту управління підприємством здійснює головний лікар, який призначається на посаду обласною радою на конкурсні основі шляхом укладання з ним контракту. Головний лікар приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників підприємства, а також інші рішення в сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками підприємства; вживає заходи щодо своєчасного та в повному обсязі виплати заробітної плати, інших соціальних виплат (а.с. 88-94).

Відповідно до наказу від 20.11.2009 року № 86-к на посаду головного лікаря призначена ОСОБА_4 з 20.11.2009 року (а.с. 85-87).

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», дата державної реєстрації якого в результаті перетворення 27.12.2018 року, є ОСОБА_4 (а.с. 45).

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положенням частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванимх прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною першою статті 50 Кодексу законів про працю України, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Тобто, законодавець встановлює лише максимальну межу норми тривалості робочого часу (не більше 40 годин на тиждень), а не його обов`язковий мінімальний розмір. Відповідно до статті 56 цього Кодексу, за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Тривалість неповного робочого часу не обмежується і може встановлюватися як шляхом зменшення тривалості щоденної роботи, так і зменшенням щоденної роботи при неповному робочому тижні.

Роботодавець має право на встановлення неповного робочого часу без згоди працівника. Однак, при цьому повинна бути додержана процедура зміни істотних умов праці. Змінювати істотні умови праці роботодавець вправі тільки при наявності змін в організації виробництва і праці.

Відповідно до частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Із аналізу частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України слідує, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити працівника про це не пізніше, ніж за два місяці.

При змінах в організації виробництва і праці роботодавець повинен додержуватися такого порядку. Зокрема, спочатку видається наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці. У ньому розкривається зміст цих змін, даються відповідні доручення посадовим особам для здійснення таких змін. Конкретні працівники, істотні умови праці яких у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці підлягають зміні, персонально попереджаються про те, що з такого-то конкретного дня (але не раніше ніж через два місяці після персонального попередження) змінюються істотні умови їх праці.

Тому, на відповідача покладено обов`язок попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов його праці, що викликаються змінами в організації виробництва і праці.

Проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці віднесено до виключних повноважень роботодавця. Водночас такі зміни не повинні означати примусу до праці.

Попередження - це пропозиція працівникові продовжувати роботу після того, як роботодавець з додержанням встановленого строку змінить істотні умови праці. Працівник може цю пропозицію прийняти і продовжувати роботу при змінених істотних умовах праці, а може відмовитися від продовження роботи у зв`язку зі змінами істотних умов праці.

Попереджаючи працівника про таку зміну істотних умов праці, роботодавець має чітко зазначити, які саме істотні умови праці зміняться, оскільки саме конкретизація змін істотних умов праці у попереджені дає змогу працівнику свідомо вирішити для себе питання, чи має він намір продовжувати дію трудового договору з конкретним роботодавцем.

При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто змін, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується.

Зміна істотних умов праці не передбачає ліквідації трудової функції працівника та виведення посади зі штату.

Перелік істотних умов праці, передбачений частиною третьою статті 32 Кодексу законів про працю України, не є вичерпним і може доповнюватися стосовно кожного конкретного випадку, тому істотні умови праці є оціночним поняттям. При цьому, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 Кодексу законів про працю України.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що зміна істотних умов праці може бути визнана обґрунтованою, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введення нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов`язку поновити працівникові попередні умови праці.

Судом встановлено, що наказом від 27.01.2020 №29 визначена необхідність змін істотних умов праці, працівників Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» у зв`язку із введенням в дію медичної реформи з 01.04.2020 року за вимогами НСЗУ щодо оплати наданих послуг обов`язковою умовою являється комп`ютеризація. Тобто кожен лікар, кожна сестра медична, реєстратор медичний та інші категорії працівників (згідно списку) повинні вправно володіти комп`ютером на рівні користувача на достатньому рівні (програма НСЗУ, Microsoft Offise Word, Microsoft Offise Excel/, Power Point, робота з електронною поштою). Дані істотні зміни праці узгоджені з профспілковим комітетом, згідно частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України керівництво підприємства повинно попередити працівника за 2 місяці про наступні зміни в організації праці та істотних її умов. В зв`язку з вищевикладеним наказано: старшому інспектору з кадрів ОСОБА_5 : до 31 січня 2020 року ознайомити з даним наказом та попередити працівників КНП «КОШВД КОР» згідно списку за підписом та датою отримання попередження щодо істотних змін в умовах праці з 01.04.2020 року; внести зміни в колективний договір та посадові інструкції, ознайомити працівників з ними; у термін до 25 березня 2020 року одержати письмове підтвердження працівників, які дали згоду продовжити роботу при істотних змінах в умовах праці і до 31 березня 2020 року підготувати та надати наказ про переведення їх на нові умови праці; у разі незгоди працівників зі змінами істотних умов оплати праці працевлаштувати їх в інших структурних підрозділах КНП «КОШВД КОР» при наявності вакантних місць; при відсутності можливості працевлаштування або відмові працівників від перекваліфікації, переведення на іншу роботу звільнити їх відповідно до чинного законодавства України ст. 36 п. 6 Кодеку законів про працю України.

Відповідно додатку до наказу від 27.01.2020 року №29 попередження згідно списку працівників у яких вносяться зміни до посадових інструкцій зі змінами істотних умов праці у зв`язку із введенням в дію медичної реформи з 1 квітня 2020 року, електронного документообігу, у якому вказано 67 працівників, серед яких є позивач ОСОБА_1 , яка 30.01.2020 року хоч і не поставила свій підпис, але ознайомившись вказала своє бачення обставин у формі письмових зауважень, викладених на самому документі.

Наказом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року у рамках реформації галузі охорони здоров`я та впровадження програми державних гарантій медичного обслуговування населення, відповідно до статті 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року за № 391 «Про затвердження вимог надавача послуг з медичного обслуговування населення», постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 410 «Деякі питання щодо договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій», вимог Національної служби здоров`я України щодо переходу на електронну систему обліку та підключення до системи eHealth. З метою впровадження нових форм організації праці та передових технологій і методів раціоналізації робочих місць, визначення пріоритетних напрямків роботи підприємства, запроваджено зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради».

19.10.2017 року Президентом України підписано Закон України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», яким запроваджено реформу системи фінансування закладів охорони здоров`я. Суть реформи полягає у переході фінансування закладів охорони здоров`я усіх форм власності з фінансування з: Державного бюджету України на фінансування в рамках укладених в обов`язковому порядку договорів з Уповноваженою особою (для цілей цього Закону уповноваженою особою є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення).

В подальшому, в рамках реалізації запровадженої реформи, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 - утворено Національну службу здоров`я України як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів від 28.03.2018 №391 затверджено вимоги до надавача послуг з медичного обслуговування населення (заклади охорони здоров`я), з якими, головними розпорядниками бюджетних коштів (уповноважена особа) укладаються договори про медичне обслуговування населення. Однією із ключових вимог є реєстрація надавача послуг як юридичної особи (крім державної або комунальної установи) або як фізичної особи підприємця.

На підставі Розпорядження Голови Кіровоградської обласної ради від 22.05.2018 № 132-гр, 27.12.2018 відповідач набув організаційно-правову форму комунального підприємства (а.с. 39-41).

За результатами додержання відповідачем встановлених законодавством у сфері охорони здоров`я вимог, останнім укладено договір № 0146-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з Національною службою здоров`я України, строком дії з 01.04.2020 (з моменту настання фактичних змін істотних умов праці) (а.с. 46-52).

Разом з цим, згідно вище вказаного наказу № 34 від 30.01.2020 року адміністрації та профспілковому комітету КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» до 01.02.2020 року провести протокольні збори трудового колективу та довести до відома працівників: доцільність проведення реформування галузі охорони здоров`я та вимог Національної служби здоров`я України; план заходів з організації праці і виробництва, наказ по підприємству «Про зміну істотних умов та оплати праці до 01.04.2020 року» та попередження щодо можливості скорочення чисельності штату (звільнення), у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці; передбачити внесення змін до п. 3 діючого Колективного договору щодо нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат; узгодити посадові інструкції та попередити працівників про зміну істотних умов та оплати праці (а.с .7).

Як вбачається із виписки із протоколу №5 засідання ПК ОШВД від 30 січня 2020 року м. Кропивницький, підписаної головою ППО ОСОБА_2 та секретарем ППО ОСОБА_6 , з введенням в дію медичної реформи з 01.04.2020 року відбудуться істотні зміни в умовах праці. Вся медична документація буде переведена в електронний вигляд. За вимогами НСЗУ щодо оплати наданих послуг (за пролікований випадок) обов`язковою вимогою є комп`ютеризація медичних закладів. Кожен лікар, сестра медична повинні вправно володіти комп`ютером, бути користувачем на достатньому рівні, робота з електронною поштою (а.с. 70).

З вказаним наказом № 34 від 30.01.2020 року ознайомлені 31 січня 2020 року 91 працівник Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», серед них і позивач. Проте при ознайомлені з зазначеним наказом позивач вказала що їй невідомо, що за істотні умови та необхідна інформація щодо істотних умов (а.с. 8).

Згідно додатку до наказу №34 від 30 січня 2020 року, затвердженого головним лікарем КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_4 та погодженого головою профспілкового комітету КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_2 із попередженням про зміну істотних умов та оплати праці ознайомлені, на продовження роботи в нових умовах згодні 66 працівників, в тому числі є підпис ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_1 - інженер з охорони праці 20 березня 2020 року звернулась до головного лікаря КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_4 із заявою, в якій вказала, що працювати буде, інші істотні умови для інженера з охорони праці не надавалися (а.с. 10).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що попереджаючи працівників, в тому числі і позивача в даній справі про зміну істотних умов праці, роботодавець чітко не зазначив, які саме істотні умови праці зміняться по кожному працівнику, а тому оспорюваний наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» прийнятий з порушенням норм чинного трудового законодавства, що є підставою для визнання його в частині ОСОБА_1 незаконним та скасування.

Водночас, головним лікарем проведено раціоналізацію робочих місць на підприємстві, шляхом підписання наказу № 58 від 30.03.2020 року, яким відповідно до договору з НСЗУ № 0146-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій затверджено з 01 квітня 2020 року новий штатний розпис відповідача (а.с. 53).

Наказом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 59 від 31.03.2020 року про встановлення робочого дня відповідно до наказів від 27.01.2020 року №29 «Про внесення істотних змін в умовах праці», від 30.01.2020 року №34 «Про зміну істотних умов та оплати праці в КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», нового штатного розпису від 01.04.2020 року наказано встановити нові графіки роботи, перевести на неповний робочий день та зміни умов праці з 01.04.2020 року працівників диспансеру, а саме: ОСОБА_1 - інженера з охорони праці 2 години згідно графіку (а.с. 11-12).

16 червня 2020 року за вих.№413 головний лікар Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» звернулась до Управління економіки Кіровоградської міської ради звернулась із проханням зареєструвати зміни та доповнення до колективного договору згідно протоколу засідання профспілкового комітету від 27 травня 2020 року про кадровий склад станом на 01.04.2020 року. Колективний договір був зареєстрований 12 травня 2016 року №401 (а.с. 72-75).

Разом з цим, переведення на неповний робочий день тягне за собою зміну режиму роботи працівника, і як наслідок - відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 Кодексу законів про працю України є зміною істотних умов праці.

Крім того, відповідно до статті 103 Кодексу законів про працю України, з якою узгоджується положення частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України, про нові або зміну діючих умов оплати праці власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 344/2903/14-ц (постанова від 16.01.2018 року) сформулював правовий висновок, згідно якого роз`яснив, що доведення до відома працівника відомостей про запроваджувані істотні зміни в організації та оплаті праці мало бути здійснено в певній формі та в належному порядку, які могли б виключати неоднозначне тлумачення як характеру таких змін, так і обставин про їх повідомлення працівнику.

Про зміну істотних умов та оплати праці, визначених в наказі головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 59 від 31.03.2020 року про встановлення робочого дня, а саме: переведення на неповний робочий день та зміни умов праці з 01.04.2020 року ОСОБА_1 , в порушенні вимог частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України, не була повідомлена відповідачем не пізніше ніж за два місяці.

У відзиві на позов, і в своїх поясненнях представник відповідача посилається на дотримання КНП «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» вимоги про необхідність повідомлення про зміну істотних умов праці не пізніше, ніж за два місяці, оскільки наказ відповідача №59 від 31.03.2020 «Про встановлення робочого дня» не є повідомленням про зміну істотних умов праці, а наслідком прийняття рішення позивачем (згоди на продовження трудових відносин) за фактом розгляду Повідомлення відповідача від 30.01.2020 року, яким безпосередньо було здійснено повідомлення про зміну істотних умов праці.

Такі доводи сторони відповідача суд вважає безпідставними, такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, ознайомлення з наказом № 34 від 30.01.2020 року, не може вказувати на виконання вимог ч. 3 ст. 32, ст. 103 Кодексу законів про працю України при винесенні оскаржуваного наказу від 31.03.2020 року, оскільки у вказаному наказі від 30.01.2020 року йдеться про комп`ютеризацюї медичних закладів, перехід на електронну систему обліку та підключення до системи eHealth інформацїя, що також підтверджено випискою із протоколу №5 засідання ПК ОШВД від 30 січня 2020 року м. Кропивницький, а про безпосередні істотні зміни в організації та оплаті праці для позивача в бік погіршення щодо переведення її на неповний робочий день та зміни умов праці з 01.04.2020 року, що відображені саме в наказі № 59 від 31.03.2020 року, доказів про ознайомлення з яким відповідач не надав.

Тому, також суд критично ставиться і до наданого стороною відповідача Акта № КР1870/385/АВ від 10 червня 2020 року інспекційного відвідування Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», висновком якого зазначено: порушень не встановлено (а.с. 63-69). При цьому, необгрунтованим та безпідставним є тлумачення інспектора праці ОСОБА_7 норми, викладеній в статті 32 Кодексу законів про працю України. Висновок інспектора про те, що дана норма не передбачає необхідності визначити в наказі перелік умов праці, що передбачено змінити є хибним та сприяло порушенню трудового законодавства.

За вищенаведеного, з врахуванням тих обставин, що відповідно до оспорюваного наказу № 59 від 31.03.2020 року позивача переведено на неповний робочий день та змінено умови праці з 01.04.2020 року, за відсутності її згоди, то такий наказ не можна вважати законним.

Оскільки обов`язок щодо подання таких доказів процесуальним законом покладено на відповідача, за відсутності таких доказів та за відсутності доказів, які б виключали неоднозначне тлумачення обставин повідомлення позивачу про істотні зміни в організації та оплаті праці, суд приходить до висновку, що наказ № 59 від 31.03.2020 року відносно позивача щодо встановлення нових графіків роботи, її переведення на неповний робочий день та зміни умов праці з 01.04.2020 року також винесено з порушенням вимог частини третьої статті 32, статті 103 Кодексу законів про працю України.

Таким чином враховуючи, що накази головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради», № 59 від 31.03.2020 року «Про встановлення робочого дня» стосуються також інших працівників, які їх не оспорювали, по відношенню до позивача винесені з порушенням вимог трудового законодавства, а відтак підлягають визнанню незаконними та скасуванню в частині ОСОБА_1 .

Враховуючи, що суд дійшов висновку про неправомірність вказаних наказів та їх скасування щодо позивача, а тому наявні підстави для покладення обов`язку на відповідача поновити попередні умови праці та нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі, що існував до змін умов оплати праці.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача задоволено частково, однак позовні вимоги є немайновими, враховуючи зміст позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2522,40 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., суд зазначає, що в пункті 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України визначено, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 Цивільного процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В частині першій та другій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з вимогами частини третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині восьмій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція викладна у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі 826/1216/16.

На підтвердження витрат понесених відповідачем за надання правничої допомоги надано договір про надання професійної правничої допомоги від 10 квітня 2020 року, детальний опис робіт,квитанція до прибуткового касового ордеру №55 від 13 квітня 2020 року (а.с. 13-15), додаткова угода до договору про надання професійної правничої допомоги від 26.111.2020 року (а.с. 128).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані суду документи, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., оскільки вважає їх розмір співмірним до наданої правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 103 Кодексу законів про працю України, статтями 10, 11, 141, 258, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), до Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» (місцезнаходження: 25009, місто Кропивницький, вулиця Комарова, будинок № 1, ) про скасування наказів про зміну істотних умов та оплати праці і про встановлення робочого дня, задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 34 від 30.01.2020 року «Про зміну істотних умов та оплати праці в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» в частині щодо ОСОБА_1 .

Визнати незаконним і скасувати наказ головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» № 59 від 31.03.2020 року «Про встановлення робочого дня» в частині встановлення нових графіків роботи, переведення на неповний робочий день та зміни умов праці з 01.04.2020 року працівників диспансеру ОСОБА_1 - інженера з охорони праці, 2 години.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» поновити з 01 квітня 2020 року ОСОБА_1 попередні умови праці.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі, що існував до змін умов оплати праці.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний шкірно-венерологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 2522,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда