09.01.2020 Справа № 756/8630/19
унікальний № 756/8630/19
провадження № 2/756/1431/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
за участю секретаря - Гордієнко А.А.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У липні 2019 року позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо) про розірвання шлюбу зареєстрованого 30.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1960.
Позивач вказує, що останнім часом сімейне життя між ним та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втратили почуття любові, сімейне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, позивач просить суд після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 дівоче прізвище « ОСОБА_2 ».
Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач через канцелярію суду подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.
Шлюб між сторонами зареєстровано 30.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1960. Від вказаного шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Крім того, позивач просить суд після розірвання шлюбу повернути відповідачу ОСОБА_2 дівоче прізвище « ОСОБА_2 ».
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
При цьому, ч. 1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам.
Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Приймаючи до уваги положення статті 113 СК України, суд позбавлений можливості змінити прізвище відповідача на дошлюбне за вимогою позивача, без ініціативи особи, яка змінила своє прізвище.
Таким чином, право вибору прізвища після розірвання шлюбу невід`ємне право особи, яка змінювала його у зв`язку з реєстрацією шлюбу.
Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Судові витрати за заявою позивача не стягуються.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 197, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1960 - розірвати.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук