Справа № 372/135/20
Провадження 2-з-6/20
ухвала

Іменем України

16 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Тищенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказано заявою посилаючись на те, що має намір у подальшому подати до суду позовну заяву про визнання недійсними правочинів. Просив забезпечити позов до його подачі шляхом накладення арешту на жилий будинок загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельну ділянка з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га. та заборонити будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії щодо жилого будинку загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га..

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, заява про забезпечення позову розглядається без участі сторін по справі.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в Постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що доводи заявника є обґрунтованими, тому вбачаються достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на жилий будинок загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельну ділянка з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га. та заборонити будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії щодо жилого будинку загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт арешту на жилий будинок загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельну ділянка з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га.

Заборонити будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії щодо жилого будинку загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га, та земельної ділянки з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га..

Об`єкт обтяження:

- жилий будинок загальною площею 225.3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:043:0114 площею 0,1 га..

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:043:0115 площею 0.026 га.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, адреса: АДРЕСА_2 .

Дані про боржників: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_3 , інші дані особи суду не відомо.

Ухвалу в частині забезпечення позову направити на виконання Обухівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали..

Суддя О.М.Зінченко