Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 20.02.2016 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №48. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час сторони однією родиною не проживають, між ними втрачено почуття любові та взаємної поваги. Вважає, що збереження їхньої родини неможливе, просив шлюб розірвати, судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_2 », проте наполягає на покладенні судових витрат по сплаті судового збору на сторони порівну.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 20.02.2016 року сторони зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 11.10.2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно11.10.2019 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №515.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та згідно ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем позов було визнано до початку розгляду справи по суті, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого ним при поданні позову судового збору в сумі 384,20 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню понесені позивачем витрати на судовий збір у сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 142, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України та ст.ст. 104, 105,112 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №48 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області (м.Маріуполь, пр.Леніна, 68) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за квитанцією від 11.10.2019 року (отримувач Маріуп.УК/Кальміуський р-н/22030101 (код отримувача 37989721, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО отримувача 899998, призначення платежу: *;101;;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Іллічівський районний суд м.Маріуполя) при подачі позову, в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Пустовойт