печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Топал А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача Громадської спілки «Українська асоціація футболу» Коцюбко Ірини Володимирівни про закриття провадження у справі № 757/25820/20-ц,

установив:

У червні 2020 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Громадська організація «Асоціація ветеранів футболу міста Києва» звернулися із позовом до відповідача, просять скасувати рішення, прийняті ХХІІІ Конгресом Громадської спілки «Українська асоціація футболу», який відбувся 07.06.2020 р. з питань порядку денного: рішення про виключення Громадську спілку «Федерація футболу міста Києва» із членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», рішення про зміну персонального складу керівних органів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», рішення про затвердження нової редакції статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу». Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 є секретарем апеляційної комісії Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва» та президентом і, відповідно, членом Громадської організації «Шкільна футбольна ліга», яка є постійним членом Громадська організація «Асоціація ветеранів футболу міста Києва», ОСОБА_2 є секретарем ревізійної комісії Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва» та тренером Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Динамо «Київ», яке є постійним колективним членом Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва», ОСОБА_3 є головою і, відповідно, членом Громадської організації «Батьківська рада», яка є тимчасовим членом Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва», Громадська організація «Асоціація ветеранів футболу міста Києва» є постійним колективним членом Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва», що на ХХІІІ Конгресі Громадської спілки «Українська асоціація футболу», що проходив 07.06.2020 р., відбулось неприховане маніпулювання процесом прийняття рішень делегатами, що брали участь у Конгресі, ненаданням їм можливості дослідити документи, що стали підставою для виключення Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва» із членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», а також шляхом ненадання їм можливості ознайомитись зі змінами, що вносяться до статуту Громадської спілки «Українська організація футболу». Оскаржувані рішення є неправомірними як в силу порушень процедури їх прийняття, так і через їх безпідставність і незаконність за змістом, а також через порушення чинного законодавства, власних регламентних документів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», прав та інтересів позивачів та всієї футбольної спільноти, національних інтересів України. Позивачі значну частину свого життя присвятили розвитку цього виду спорту в Україні та здобуттю спортивних звитяг України на міжнародній арені, втім вимушені вдатися до судового захисту своїх прав, що були грубо порушені всупереч Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» при підготовці до проведення та при проведенні Конгресу, до порядку денного якого були внесені питання: 1) Про членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 2) Звіт президента Громадської спілки «Українська асоціація футболу», Виконавчого комітету та адміністрації Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 3) Звіт аудиторського органу Громадської спілки «Українська асоціація футболу» щодо консолідованої фінансової звітності та річний фінансовий звіт Громадської спілки «Українська асоціація футболу» на 2019 рік; 4) Про керівні органи Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 5) Про затвердження нової редакції Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу». За результатами розгляду зазначених питань Конгресом було прийнято низку неправомірних рішень, а саме: рішення виключити Громадську спілку «Федерація футболу міста Києва» із членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; рішення про зміну персонального складу керівних органів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», рішення про прийняття нової редакції Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» із неправомірним внесенням до нього певних неприйнятних змін і доповнень.

Ухвалою суду від 25.06.2020 р. відкрито провадження у справі.

23.07.2020 р. через канцелярію суду надійшов відзив відповідача Громадської спілки «Українська асоціація футболу», який містить клопотання представника відповідача Коцюбко І.В. про закриття провадження у справі № 757/25820/20-ц, клопотання обґрунтоване тим, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

втім статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір на будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., набрала чинності для України 11.09.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Визначення належності справи суду певної юрисдикції здійснюється за правилами, чинними на час звернення з позовом до суду, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За змістом статті 19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію місцевих загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом. Тобто, за загальним правилом, у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже для визначення юрисдикції означеного спору слід керуватися критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин.

За статтею 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована в установленому законом порядку.

За приписами статті 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Згідно статті 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

Частина четверта статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» визначає громадську спілку як громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи, тобто це одна з організаційно-правових форм громадських об`єднань в Україні. Громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частина перша статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»). Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка (частина друга статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: 1) добровільності; 2) самоврядності; 3) вільного вибору території діяльності; 4) рівності перед законом; 5) відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); 6) прозорості, відкритості та публічності (частина перша статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Згідно частини третьої статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом. На доповнення та уточнення цих принципів Конституційний Суд України висловив таку правову позицію, що має застосовуватися при тлумаченні права на свободу об`єднання, як заборона втручання у діяльність об`єднань громадян органів державної влади, місцевого самоврядування їх посадових і службових осіб (частина четверта пункту 4.3 мотивувальної частини Рішення від 23.05.2001 р. в справі № 6-рп/2001), втім у разі виникнення спору щодо порушення об`єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України звернутись за їх захистом до суду. Визначення належності питань до внутріорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань (частина п`ята пункту 4.3 мотивувальної частини Рішення від 23.05.2001 р. в справі № 6-рп/2001).

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання, який має містити відомості про порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг.

Згідно Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» громадська спілка є непідприємницьким товариством. Організаційно-правова форма - громадська спілка (частини перша, друга статті 1 Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу», затвердженого установчими зборами Громадської спілки «Федерація футболу України» 16.06.2017 р., нову редакцію затверджено ХХІІ Конгресом Громадської спілки «Федерація футболу України» 17.05.2019 р.).

Порядок оскарження всіх рішень, що приймаються органами управління громадської спілки, визначається її Статутом і на відміну від спеціального порядку оскарження рішень, що приймаються органами управління спілки (частина друга статті 15 Статуту громадської спілки), у частині третій означеної статті Статуту передбачено загальний порядок оскарження рішень Конгресу Громадської спілки «Українська асоціація футболу», що є вищим органом громадської спілки, зокрема, даною нормою передбачено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності Конгресу здійснюється шляхом подання відповідної скарги/заяви у відповідності до діючого законодавства України.

Правові засади функціонування будь-якого об`єднання громадян, включно і Громадської спілки «Українська асоціація футболу», визначаються Законом України «Про громадські об`єднання».

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об`єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об`єднання або припиненні членства (участі) в ньому.

Згідно частини сьомої статті 3 Закону України «Про громадські об`єднання» прозорість, відкритість передбачає право всіх членів (учасників) громадського об`єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, у тому числі про прийняті громадським об`єднанням рішення та здійснені заходи, а також обов`язок громадського об`єднання забезпечувати такий доступ. Публічність означає, що громадські об`єднання інформують громадськість про свої мету (цілі) та діяльність. Дані принципи діяльності громадських об`єднань, у тому числі зазначений вище принцип самоврядності, є імперативними та такими, що застосовуються до всіх громадських об`єднань, що діють на території України,включно і відповідача, які зобов`язані дотримуватись цих принципів.

Так, згідно частин першої, другої статті 2 Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» головною метою діяльності громадської спілки є розвиток та популяризація футболу в Україні, направлені на зростання рівня і масовості цього виду спорту серед всіх верств населення країни, а також провадження оздоровчої, аматорської спортивної, культурної, просвітньої, освітньої та наукової діяльності в сфері футболу, впровадження та реалізація фізкультурно-спортивних, реабілітаційних, для інвалідів (дітей-інвалідів) та соціальних програм. Цілями спілки є: забезпечення розвитку футболу в Україні; розвиток та популяризація футболу в дусі миру, розуміння та чесної гри, без будь-якої дискримінації за ознакою політичної приналежності, статі, віросповідання, раси чи з інших причин, забезпечення зростання його рівня і масовості; забезпечення гідного представництва Громадської спілки «Українська асоціація футболу» та України у міжнародному футбольному співтоваристві шляхом консолідації і координації зусиль громадян і організацій України, зацікавлених у піднесенні вітчизняного футболу; сприяння злагодженої взаємодії і співробітництву усіх суб`єктів футболу в Україні; задоволення та захист інтересів, пов`язаних з футболом; запобігання усім методам або практичним діям, що можуть поставити під загрозу чесне проведення матчів чи змагань або спричинити зловживання у футболі; вирішення спорів, які можуть виникати між членами громадської спілки, а також надання їм допомоги у порядку, визначеному цим Статутом, на засадах поваги та рівності; забезпечення належного та збалансованого врахування та задоволення потреб різних зацікавлених суб`єктів футболу (ліг, клубів, футболістів, спонсорів, тощо).

Звертаючись із позовом, позивачі вказують на порушення як прав Громадської спілки «Федерація футболу міста Києва», так і їх членів, і, відповідно, позивачів, які через відповідних суб`єктів, до складу яких вони входять, або безпосередньо знаходяться у відносинах членства з Громадською спілкою «Федерація футболу міста Києва», що полягають у порушенні всупереч Статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» при підготовці до проведення і при проведенні Конгресу, до порядку денного якого були внесені питання: 1) Про членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 2) Звіт президента Громадської спілки «Українська асоціація футболу», виконавчого комітету та адміністрації Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 3) Звіт аудиторського органу Громадської спілки «Українська асоціація футболу» щодо консолідованої фінансової звітності та річний фінансовий звіт Громадської спілки «Українська асоціація футболу» на 2019 рік; 4) Про керівні органи Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; 5) Про затвердження нової редакції статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу», за результатами їх розгляду Конгресом було прийнято низку неправомірних рішень, а саме: рішення виключити Громадську спілку «Федерація футболу міста Києва» із членів Громадської спілки «Українська асоціація футболу»; рішення про зміну персонального складу керівних органів Громадської спілки «Українська асоціація футболу», рішення про прийняття нової редакції статуту Громадської спілки «Українська асоціація футболу» із неправомірним внесенням до нього певних неприйнятних змін і доповнень.

Отже, як слідує з матеріалів справи, учасниками спірних правовідносин є фізичні особи, окремий суб`єкт приватного права, зареєстрований як юридична особа, предметом позову є оскарження рішень, прийнятих органом управління юридичної особи - відповідача, позивачами, які через відповідних суб`єктів, до складу яких вони входять, або безпосередньо знаходяться у відносинах членства з Громадською спілкою «Федерація футболу міста Києва», втім не є членами відповідача як громадського об`єднання, тому, враховуючи, що Статутом спілки визначено, що рішення Конгресу спілки, або вищого органу управління громадської спілки, оскаржуються в порядку, визначеному чинним законодавством України, враховуючи суб`єктний склад та характер спірних правовідносин, вони носять приватно-правовий характер, даний спір підлягає вирішенню в порядку, визначеному чинним цивільно-процесуальним законодавством, а тому в задоволенні клопотання відповідача Громадської спілки «Українська асоціація футболу» про закриття провадження у справі № 757/25820/20-ц слід відмовити.

Стосовно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/4734/16, на які посилається відповідач, то суд звертаю увагу, що спір у вказаній справі виник у громадської організації з юридичною особою - її членом, і правовідносини у цих справах не є подібними, зважаючи на різний суб`єктний склад учасників спору.

Керуючись статтями 19, 255, 353 ЦПК України, суд

ухвалив :

В задоволенні клопотанняпредставника відповідача Громадської спілки «Українська асоціація футболу» Коцюбко Ірини Володимирівни про закриття провадження у справі № 757/25820/20-ц - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Я. Волкова