Провадження № 22-з/4808/63/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Василишин
03 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Василишин Л.В.,
суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.
секретаря Бойчука Л.М.
з участю адвоката Малетина А.Я.,
представника банку Рокетської С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 04 грудня 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року, -
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Малетина А.Я. про поворот виконання судового рішення задоволено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Стягнуто з Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1 400 грн. стягнутих витрат на здійснення виконавчого провадження.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» та з Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі по 400 грн. з кожного.
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про витрати на професійну правничу допомогу.
У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задоволити.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» в режимі відеоконференції заяву не визнала, просила відмовити в її задоволенні. Суду зазначила, що зважаючи на предмет спору та обсяг наданих послуг, заявлена сума є завищеною.
Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення додаткової постанови з наступних підстав.
Згідно пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частина третя стаття 133 ЦПК України).
Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином, в розумінні наведеної норми законодавець передбачив, що сплаті підлягає компенсація витрат адвоката, яка встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Так, згідно статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:
- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);
- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Встановлено, що представником ОСОБА_1 був адвокат Малетин А.Я., який діяв на підставі ордеру від 09 жовтня 2020 року та договору про надання професійної правничої допомоги №1/09-19 від 03 вересня 2019 року (том 1 а.с. 69, 221, 222).
З акту про надання професійної правничої допомоги від 30 жовтня 2019 року вбачається, що адвокатом Малетином надано ОСОБА_1 професійну правничу допомогу із наступними послугами: ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та виробленням правової позиції, витрачено 1 годину 500 грн, підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі, витрачено 3 години 1 500,00 грн, участь у двох судових засіданнях в апеляційній інстанції, витрачено 2 години 2 000,00 грн, в разом 4 000,00 грн (том 2 а.с. 47).
Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 адвоката Малетина А.Я. про поворот виконання судового рішення задоволено частково.
Стягнуто з Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1 400 грн. стягнутих витрат на здійснення виконавчого провадження.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» та з Івано-Франківського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі по 400 грн. з кожного.
При постановленні рішення, судом апеляційної інстанції не здійснено розподіл витрат понесених на професійну правничу допомогу.
Оскільки, рішенням суду заяву ОСОБА_1 задоволено частково, судові витрати понесені на професійну правничу допомогу потрібно розподілити пропорційно до задоволених вимог.
Разом з тим, зважаючи на заяву представника банку про зменшення витрат за принципом співмірності, колегія суддів вважає, що з огляду на складність справи, виконану адвокатом роботу та час на її виконання, обсяг наданих адвокатом послуг та ціну позову, - обгрунтованим і справедливим буде стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.141, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.
Ухвалити додаткове рішення по справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 04 грудня 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В решті вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 04 грудня 2020 року.

Суддя -доповідач: Л.В. Василишин

Судді: І.О. Максюта

М.Д. Горейко