ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9648/20 Справа № 175/678/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства ОТП Банк на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2020 року АТ ОТП Банк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказували, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (публічний) шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 8/17 від 24 травня 2017 року.

Зазначали, що шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» клієнт підтвердив, що банк надав клієнту в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; клієнта перед укладенням договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту на сприятливих умовах для клієнта; з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується належно виконувати; отримав свій примірник заяви, інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна клієнту для користування банківськими послугами. Невід`ємну частину договору складають Правила користування карткою та Тарифи Банку.

Вказували також на те, що відповідно до укладеного договору №253/980/021482638/17 від 24 травня 2017 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 23 травня 2019 року він має заборгованість у розмірі 28 000,35 грн., з яких: 22 918,14 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 087,21 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 253/980/021482638/17 від 24 травня 2017 року у розмірі 28 005,35 грн. та судовий збір.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року позов АТ «ОТП Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість з карткового рахунку за договором № №253/980/021482638/17 від 24 травня 2017 року, станом на 23 травня 2019 року, у розмірі 22 918 грн.14 коп. тіла кредиту та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1723 грн.24 коп., а всього 24 641 грн.38 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «ОТП Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягненні заборгованості за відсотками по картковому рахунку у розмірі 5 087 грн. та зменшення суми витрат по сплаті судового збору до 1 723 грн. 24 коп. та задовольнити вимоги банку у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що сторони обумовили ціну договору в анкеті-заяві; відповідач користувався кредитними коштами та не заперечував факт їх отримання; в матеріалах справи наявна анкета-заява з підписом відповідача якою встановлено процентну ставку в розмірі 36 % річних.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 травня 2017 року відповідно до Правил користування Карткою та Тарифів банку ОСОБА_1 , підписавши заяву, отримав у АТ «ОТП Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Правилами користування Карткою, Інформаційним листком, Тарифами Банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування становить між ним та банком Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (Публічний), а також, що він ознайомився та погодився з Правилами користування Карткою та Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 21 січня 2020 року, становить 28 000,35 грн., з яких: 22 918,14 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 087,21 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що типовий договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (публічний), Правила користування карткою та Тарифи Банку, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24 травня 2017 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

З заяви-анкети, заповненої ОСОБА_1 , вбачається, що вона не містить визначення кредитного ліміту, задовольняючи вимоги про стягнення тіла кредиту, місцевий суд виходив виключно з того, що ОСОБА_1 , згідно розрахунку заборгованості, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, отже, не заперечував факт отримання таких коштів.

Зважаючи на розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд першої інстанції, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку АТ КБ «ОТП Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав та обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів (тіла кредиту).

З вказаної заяви-анкети, заповненої ОСОБА_1 24 травня 2017 року (а.с.15), вбачається, що за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки 36% річних.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками місцевого суд про те, що Тарифи Банку, типовий Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (публічний), Правила користування карткою не можуть вважатися складовою кредитного договору з огляду на те, що вони не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, так як в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з доданими до позовної заяви банком Тарифами Банку, типовим Договором про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (публічний), Правилами користування карткою, позичальник був ознайомлений, підписуючи заяву-анкету від 24 травня 2017 року.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач користувався кредитними коштами та не заперечував факт їх отримання не є підставою для стягнення суми заборгованості за відсотками, оскільки банком не наведено доказів, які б свідчили про обґрунтованість їх нарахування.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства ОТП Банк залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2020 року, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2020 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.