Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/720/19
Провадження № 2/670/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -- Орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 29.08.2005 року уклали шлюб, від якого мають двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з квітня 2014 року ОСОБА_1 разом із дітьми проживає окремо від колишнього чоловіка, діти знаходяться на її повному утриманні.

Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

У зв`язку з цим позивач звернулася із заявою до органу опіки і піклування Віньковецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , після чого 19.10.2018 року орган опіки і піклування Віньковецької районної державної адміністрації постановив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, 28.09.2018 року ОСОБА_3 написав нотаріально засвідчену заяву в якій зазначив, що добровільно відмовляється від дітей та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Ухвалою судді від 02.10.2019 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.12.2019 року справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання 15.01.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав.

Представник органу опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав.

За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Віньковецького районного суду від 05.06.2015 року розірвано.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом із позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , та перебувають на її утриманні і вихованні.

Батько дітей, тобто відповідач, повністю самоусунувся від утримання та виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, а саме не забезпечує взагалі дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що може негативно вплинути в їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

Наведене підтверджується: рішенням Віньковецького районного суду від 05.06.2015 року про розірвання шлюбу між сторонами; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 , де її батьком записаний ОСОБА_3 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 , де її батьком записаний ОСОБА_3 ; нотаріально завіреною заявою ОСОБА_3 від 28.09.2018 року, згідно з якою останній дає згоду на позбавлення його батьківських прав; довідкою про склад сім`ї № 990 від 12.09.2019 року, відповідно до якої діти проживають разом із матір`ю; характеристикою на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Конвенцією про права дитини передбачено забезпечення державами-учасницями умов, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст. 9 Конвенції). Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції).

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п.18. постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

За висновком орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації від 19.10.2018 року вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суду не представлено та судом не здобуто в ході судового розгляду доказів на підтвердження піклування відповідача про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя.

Крім того, відповідачем не спростовано представлені позивачем докази, не доведено відсутність вини у свідомому нехтуванні батьківськими обов`язками, в тому числі і спілкуванні з дітьми.

Тому суд, виходячи з інтересів неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст. 164, ст. 165, ст. 166 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10-13, ст. 17, ст. 19, ст. 81, ст. 82, ст. 141, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 15.01.2020 року.

Суддя О.М.Волкова