Справа № 215/4098/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Романів Н.Є.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про стягнення моральної шкоди,-

СУТЬ СПОРУ:

16.07.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я в розмірі 103906 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що в період роботи вчителем історії Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №77 та №110, які належать до сфери управління Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради нею отримано хронічне професійне захворювання: хронічний гіпертрофічний ларингіт, рецедивуючий перебіг, стійка вторинна дисфонія.

Зазначене хронічне професійне захворювання, відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.09.2008 виникло внаслідок особливостей навчального процесу, а саме виконання обов`язків класного керівника, заміни уроків відсутніх вчителів, навантаження на голосовий апарат, що перевищувало допустиме.

Згідно довідки МСЕК від 22.10.2008, позивачу первинно з 20.10.2008 безстроково встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30% та третя група інвалідності.

Позивач вважає, що їй не було забезпечено безпечних умов праці, вона втратила працездатність, виконуючи тривалий час роботу в напружених умовах праці. Виходячи з характеру захворювання позивач неодноразово знаходилась на лікуванні, вона відчуває загальну слабкість та постійний біль, обмежена в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує її нормальні життєві зв`язки.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.49), відзив на позов не надав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2020 постановлено проводити заочний розгляд справи.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2020 постановлено проводити заочний розгляд справи.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 працювала протягом 32 років у Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №110 (а.с.9-12).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.09.2008, позивачу встановлено одне хронічне професійне захворювання (а.с.12).

Згідно довідки МСЕК від 22.10.2008, позивачу первинно з 20.10.2008 безстроково встановлена стійка втрата професійної працездатності в розмірі 30% та третя група інвалідності (а.с.15-16).

Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством:

З 01.04.2001 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ст.ст.21, 28, 34 даного Закону було передбачено обов`язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте Конституційний Суд України вважає,що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. З огляду на викладене, Конституційний Суд України не вбачає підстав для визнання не конституційними положень п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 внаслідок отриманого нею професійного захворювання та втрати у зв`язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, згідно ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.09.2008, встановлено одне хронічне професійне захворювання, виробничими факторами, що спричинили захворювання є особливості навчального процесу, а саме виконання обов`язків класного керівника, заміни уроків відсутніх вчителів, навантаження на голосовий апарат, що перевищувало допустиме (а.с.12).

Позивач працювала в умовах впливу шкідливих факторів 22 роки (а.с.12).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

При встановленні розміру моральної шкоди, суд враховує характер захворювання, фізичних і моральних страждань позивача в зв`язку з цим, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

Відповідно до наслідків що наступили (а.с.17-26), позов слід задовольнити частково та стягнути з Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради на користь позивача 70000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.

Підпунктами 14.1.180 п.14.1 ст.14 та п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно із пп.164.2.14, 164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином стягнута моральна шкода в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку, що зазначено також в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4, 280, 281 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради на користь ОСОБА_1 70000 грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Відділу освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради 840,80 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Відділ освіти Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, адреса: 50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Матросова, 75, Код .

СУДДЯ: