Справа № 541/2240/19
Номер провадження 2/541/133/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 січня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Пащенко Є.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані як члени її сім`ї: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , 1977 року народження, які не є співвласниками вказаного будинковолодіння. ОСОБА_2 не проживає в будинку понад п`ять років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має.

На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.32).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт того, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 понад п`ять років, будь-яких перешкод у проживанні в даному будинку з боку позивача йому не створювалося, речей, які б належали відповідачу у даному домоволодінні не залишилося.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинковолодіння АДРЕСА_1 . Її право власності підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 12 квітня 2005 року та копією договору дарування частини житлового будинку від 17 березня 2009 року (а.с.4-5). Згідно домової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.07.2004 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22.02.1994 року (а.с.16). Згідно довідки голови вуличного комітету по вулиці Хорольські та пров АДРЕСА_2 Петрівський від 18.09.2019 року ОСОБА_2 , 1988 року народження, зареєстрований в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 фактично 5 років за даною адресою не проживає та особисті речі його за даною адресою відсутні (а.с.15). Згідно копії довідки № 524 від 12.11.2018 року складеної Ярмаківською сільською радою Миргородського району, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в с.Єрки Миргородського району, прв АДРЕСА_2 Зубковського, 3 без реєстрації (а.с.12).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку більше року, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимогна підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265; 280; 281; 282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2020 року.

Суддя О. А. Городівський