Справа № 210/6250/19
Провадження № 2/210/358/20
У Х В А Л А

"13" січня 2020 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н. А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2019 року позивач ТОВ " ВЕЛЛФІН " в особі представника Терно О.В. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

29 жовтня 2019 року судом було направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

10 січня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на запит з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ВЕЛЛФІН» встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Позовна заява підписана та подана від імені ТОВ «ВЕЛЛФІН» його представником ОСОБА_2 .

В порушення ч.5 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві ТОВ «ВЕЛЛФІН», яка подана її представником ОСОБА_2 , не зазначено підстави, які надають право останньому звертатися до суду з даною позовною заявою.

Крім того, згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно п.1 ч.1 ст.62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається з довіреності від 06 вересня 2019 року, яка додана до матеріалів позовної заяви, ТОВ «ВЕЛЛФІН», в особі директора Лазепка Валентина Ігоровича, який діє на підставі Статуту, цією довіреністю уповноважує ОСОБА_2 на представництво інтересів ТОВ «ВЕЛЛФІН» в місцевих загальних судах.

Однак, до позовної заяви не додано статуту ТОВ «ВЕЛЛІФІН», згідно якого директор ОСОБА_3 В.І. має право підписувати таку довіреність на представництво інтересів ТОВ «ВЕЛЛІФІН».

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивач зазначає, що ним в порядку, встановленому п.1.4 Договору позики, через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, зазначена у Договорі позики, що підтверджується повідомленням від 30 вересня 2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року.

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутні докази залучення до договірних правовідносин між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем ОСОБА_1 третіх осіб, які виконують функцію по переказу коштів ТОВ «ВЕЛЛФІН» на особовий рахунок позичальника.

При цьому, будь-яких доказів, що грошові кошти, які були перераховані ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на рахунок відповідача ОСОБА_1 належать саме позивачу - ТОВ «ВЕЛЛФІН», до позовної заяви не додано.

Крім того, Договором про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року не передбачено виконання ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» переказу на рахунок відповідача ОСОБА_1 коштів саме за Договором №73037 від 15 вересня 2016 року, жодного доручення на виконання вказаних дій до позовної заяви не додано.

Одночасно, з листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» неможливо встановити, в зв`язку з чим та на підставі якого документу було здійснено переказ коштів на картковий рахунок відповідача.

Крім того, до позовної заяви не додано доказів надходження на картковий рахунок ОСОБА_1 коштів за Договором позики №73037 від 15 вересня 2016 року.

При цьому, статус ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» у цивільному позові не визначений.

Пунктами 5.1 та 5.2 Договору позики №73037 від 15 вересня 2016 року, на який позивач посилається, як на підставу заявлених вимог, передбачено, що усі спори та непорозуміння/розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або часткового, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього Договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів. У разі, якщо сторони не можуть досягти згоди із спірних питань шляхом переговорів, такий спір вирішується у судовому порядку згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що п.5.1 та 5.2 Договору позики №73037 від 15 вересня 2016 року, сторони визначити порядок вирішення спорів за цим Договором, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви докази виконання вимог п. 5.1, 5.2 вказаного договору.

Також, у відповідності до ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, позовна заява ТОВ «ВЕЛЛФІН» не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК, оскільки позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до позову.

Так, перевіривши матеріали позову, судом встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ч.ч. 2,4,5 ст.95 ЦПК України а саме: письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог ЦПК України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст. ст.. 95, 175,177, ЦПК України та вказує позивачеві на необхідність виправити недоліки поданої позовної заяви.

Відповідно до ч. ч.. 1, 2 ст.. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст..177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 27, 95, 177, 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко