ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року

м.Суми

Справа №592/14376/19

Номер провадження 22-ц/816/87/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

учасники справи:

заявник: державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста

Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ващенко Володимир Олександрович

заінтересовані особи: ОСОБА_1 (боржниця),

ОСОБА_2 (стягувач)

Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (стягувач)

Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» (стягувач)

Державна податкова інспекція міста Суми

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 592/14376/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Ковпаківського районного суду міста Суми (суддя Катрич О.М.) від 17 вересня 2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2019 року Ковпаківський районний суд міста Суми розглянув і задовольнив подання державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Ващенка В.О. (далі державний виконавець) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 , яка є боржницею у зведеному виконавчому провадженні № 48447406.

В апеляційній скарзі представник боржниці - ОСОБА_3 просила скасувати ухвалу місцевого суду від 17 вересня 2019 року, оскільки її постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець не довів обставин свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, примусове виконання яких здійснюється у межах зведеного виконавчого провадження № 48447406. Погодившись з доводами державного виконавця, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що обмеження у праві виїзду за кордон може бути застосоване до боржника лише у разі наявності доказів про його свідоме злісне ухилення від виконання рішення суду.

У відзивах на апеляційну скаргу державний виконавець Ващенко В.О., стягувачі - АТ «Сумське НВО», ОСОБА_2 , просили ухвалу від 17 вересня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду , апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 48447406 про примусове стягнення з ОСОБА_1 грошових сум на користь: держави, ПАТ «Альфа банк», АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», ОСОБА_2 . До зведеного увійшли п`ять виконавчих проваджень, що відкривалися у період з 05 серпня 2013 року по 14 листопада 2014 року.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 у рамках зведеного виконавчого провадження становить 313.347,02 гривень. У процесі виконання стягнуто 25.720,38 гривень, залишок становить 288.026,64 гривень (а.с.10-11).

Відповідно до довідок ПФУ ОСОБА_1 не працевлаштована, та на обліку в Пенсійному фонді України не перебуває (а.с. 51 - 52).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління ДМС України в Сумській області встановлено, що ОСОБА_1 з 30 серпня 2005 року зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 55).

Актом державного виконавця Ковпаківського відділу ДВС м. Суми від 12 лютого 2019 року встановлено, що за адресою місця проживання божниця була відсутня (а.с. 56).

Відповідно до звіту про перетин державного кордону України ОСОБА_1 з 13 березня 2015 року по 02 вересня 2019 року регулярно декілька разів на місяць перетинала державний кордон України (а.с. 57 - 62).

11 листопада 2019 року уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону було прийняте рішення про відмову в перетинання державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1 (а.с. 87).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції вважав встановленими обставини ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї судовими рішеннями, примусове виконання яких здійснюється в рамках зведеного виконавчого провадження № 48447406.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає обставинам справи, наданим доказам і ґрунтується на нормах права.

Так, відповідно до пункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно частини 1 та 3 статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Під ухиленням розуміються такі дії або бездіяльність боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним обов`язку по виконанню рішення суду. Про ухилення боржника від виконання обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання обов`язків, що передбачені частиною 5 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до положень частини 5 статті 19 цього Закону, боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини 8 статті 19 цього Закону, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З наданих державним виконавцем матеріалів, пояснень державного виконавця, Маркевич В.В. та її представника під час апеляційного перегляду справи слідує, що боржниця обізнана, як про судові рішення, так і про їхнє примусове виконання. Під час судового розгляду з достатньою повнотою встановлено, що ОСОБА_1 встановлені частиною 5 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язки не виконує. Так, протягом тривалого часу ходом виконання зведеного виконавчого провадження № 48447406 боржниця не цікавиться, на виклики державного виконавця жодного разу не з`являлася, декларацію про доходи та майно державному виконавцю не подала. Належні ОСОБА_1 автотранспортні засоби (автомобілі «Інфніті», 2008 року випуску і «Мазда», 2005 року випуску) постановою державного виконавця від 03 січня 2019 року оголошено у розшук.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно частиною 1 статті 6 зазначеного Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (пункт 5).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження особи у виїзді за межі України можливе у разі, якщо воно передбачено законом і є необхідними для захисту прав та свобод інших осіб.

Передбачені у Законі України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» обмеження у праві виїзду за межі України є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Лише після прийняття оскаржуваної ухвали боржниця здійснила перерахування на загальну суму 5071,53 гривень у зведеному виконавчому провадженні № 48447406. ОСОБА_1 має матеріальну можливість погашати заборгованість, однак використовує грошові кошти на поїздки за межі України. Про те, що вищевказані поїздки пов`язані виключно з благодійницькою діяльністю ОСОБА_1 , матеріалами справи не доведено.

За таких обставин, тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України ґрунтується на законі та є необхідним для захисту прав стягувачів.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду міста Суми від 17 вересня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 13 січня 2020 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: В.І.Криворотенко

О.І.Собина