Справа № 301/2245/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 є його вдова - ОСОБА_3 та дочка - позивачка ОСОБА_1 . Вдова ОСОБА_3 спадщину прийняла, однак, не встигла її оформити, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 є її дочка - позивачка ОСОБА_1 . Позивачка спадщину прийняла, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який входить до складу спадкового майна, оскільки будинок не зареєстрований. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.22,34).

Представник відповідача - Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності (а.с.23, 35).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.27,28). Згідно довідки з погосподарської книги Довжанської сільради за 2011-2015 роки від 09.11.2020 року №716, згідно особового рахунку № НОМЕР_1 власником і забудовником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 . Будинок збудований у 1965 році на земельній ділянці, що виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1810 га (а.с.25). Відповідно до довідки Довжанської сільради від 19.08.2020 року №1265, АДРЕСА_1, переіменована на АДРЕСА_1 (а.с.11).

Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.12-13). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість житлового будинку становить 83976 грн. (а.с.26).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.04.2013 року (а.с.6).

Заповіту ОСОБА_2 не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 є його вдова - ОСОБА_3 та дочка - позивачка ОСОБА_1 , які на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с.8, 9, 14, 26а). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.10.2017 року (а.с.5).

Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 є її дочка - позивачка ОСОБА_1 , яка на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.10). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців не має.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна за своїми батьками, в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав.

Житловий будинок у АДРЕСА_1 , який побудований у 1965 році ОСОБА_2 не зареєстрований, оскільки на той час набуття права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідач позовні вимоги про визнання права власності на вказане майно за позивачем визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки згідно записів в погосподарській книзі Довжанської сільради власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2020 року.

Головуюча : М. О. Пітерських