ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 грудня 2020 року м. Чернівці
Справа № 715/2513/19
Провадження 22-з/822/59/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Литвинюк І. М.
суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.
секретар Герман Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Глибоцького нотаріального округу Бреславська-Григорчак Світлана Олександрівна, про визнання договору дарування недійсним,
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 від 17 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. за реєстровим № 22953.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, яка знаходиться в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області від 17 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською-Григорчак С.О. за реєстровим № 22956.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 845,20 грн витрат, понесених на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі. Зазначала, що постановою Чернівецького апеляційного суду вирішено питання тільки в частині визнання договорів дарування недійсними.

Оскільки при зверненні до органів державної реєстрації їй було відмовлено у здійсненні відповідних записів у реєстрі, а саме скасування державної реєстрації за попереднім власником та реєстрацію права власності за нею, просить скасувати державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 (№ запису 12584956) та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0648, яка розташована в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області (№ запису 12586829).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Рішення суду повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Додаткове рішення може бути ухвалене за наявності передбачених нормами ЦПК України підстав, зокрема, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 (№ запису 12584956) та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0648, яка розташована в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області (№ запису 12586829).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 ЦК України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на викладене, оскільки в позовній заяві міститься вимога про скасування державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, однак рішення стосовної зазначеної позовної вимоги не ухвалено, колегія суддів приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Глибоцького нотаріального округу Бреславська-Григорчак Світлана Олександрівна, про визнання договору дарування недійсним.

Скасувати державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 (№ запису 12584956).

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0648, яка розташована в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області (№ запису 12586829).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

Н.Ю. Половінкіна