№2/756/5897/20
УХВАЛА

8 грудня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, ОСОБА_2 про скасування рішення, запису про державну реєстрацію, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Кей-колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., ОСОБА_2 у якому просила:

-скасувати рішення №22613609 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.07.2015 року, яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-колект»;

-скасувати запис №10291630 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-колект»;

-визнати недійсним укладений 20.08.2020 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Кей-колект» та ОСОБА_2 та витребувати з чужого незаконного володіння у власність ОСОБА_1 спірне помешкання.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, крім іншого, зміст позовних вимог, спосіб захисту прав або інтересів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

При цьому, позовна заява ОСОБА_1 не містить обґрунтувань та зазначення доказів відношення останньої до квартири АДРЕСА_1 , підтвердження порушення, невизнання або оспорювання її прав відповідачами.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ст. 6 п. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом віндикаційного позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Таким чином, оскільки вимога про витребування майна є майновою, то ціною позову є вартість майна.

З огляду на зазначене, зміст та кількість позовних вимог немайнового та майнового характеру, судовий збір сплачено не належним чином та не у належному розмірі.

За таких обставин, позовну заяву залишено без руху та ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 17.11.2020 року, але не більше п`яти днів з часу отримання ухвали.

19.11.2020 року на адресу суду представником позивача подано позовну заяву в новій редакції, заяву про відкриття провадження у справі та заяву про звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частина 3 ст. 136 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, які пов`язані з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З аналізу ст. 136 ЦПК України вбачається, що внаслідок незадовільного майнового стану сторони суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, які пов`язані з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Ця норма стосується лише витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України належать витрати:

-на професійну правову допомогу;

-пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

-пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів;

-пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При цьому, до судового збору дана норма не застосовується, тому звільнити від сплати судового збору або зменшити його розмір суд не може.

Закон України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року не містить пільг щодо сплати судового збору для пенсіонерів за віком.

За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтування заяви, порядок її подання, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Таким чином, на думку суду, станом на 08.12.2020 року вимоги ухвали суду про усунення недоліків позову не усунуто в частині належної оплати судового збору.

У відповідності до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 133, 136, 175, 177, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, ОСОБА_2 про скасування рішення, запису про державну реєстрацію, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Шевчук