Справа № 570/3552/19
провадження № 2/570/224/2020
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Патрикея В.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

його представника адвоката Нужди Ф.Т.,

секретаря судового засідання Новоселецької М.В.,

розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи при проведенні підготовчого засідання в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.С.Петлюри,10) в режимі відеоконференції між Рівненським районним судом Рівненської області та Тернопільським міськрайонним судомТернопільської області по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

покликаючись на заподіяння шкоди внаслідок ДТП, позивач у поданій до суду 24 липня 2019 року позовній заяві просить відшкодувати 130 185 грн. 48 коп.

У поданому 17 грудня 2019 року клопотанні представник відповідача адвокат Нужда Ф.Т. просить призначити у справі судову автотехнічну екпертизу, на вирішення якої поставити такі запитання: 1)Чи відповідали дії водія автомобіля Тойота Ленд Крузер державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху? 2)Чи відповідали дії водія автомобіля ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху? 3) Яка була траєкторія руху автомобілів Тойота Ленд Крузер державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 в момент настання ДТП? 4)Коли виникла небезпека для руху водія ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 ? 5)Чи мав можливість водій автомобіля ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 технічну можливість запобігти наїзду на автомобіль Тойота Ленд Крузер державний номер НОМЕР_1 з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху за умови руху з швидкістю 50-60 км/год, як стверджує ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 ? 6) Як повинен був діяти водій автомобіля ВАЗ-32093 державний номер НОМЕР_2 у даній дорожній обстановці відповідно до технічних вимог Правил дорожнього руху і чи перебувають його дії у причинному зв`язку з настанням ДТП?

В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Нужда Ф.Т. клопотання підтримали повністю.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача, вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення клопотання про призначення та проведення судової автотехнічної експертизи.

Представник позивача адвокат Патрикей В.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що представник відповідача заявивши клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи виходить за предмет позову, тому що його довіритель в позовній заяві ставить питання про сплату відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки АТ «Страхова група «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 9389667 від 06 жовтня 2017 року повністю погодилася з судовими рішеннями щодо вини відповідача у вчиненні даної ДТП і провела його довірителю страхове відшкодування.

Вказує, що Рівненський міський суд Рівненської області прийшов до законного та обгрунтованого висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Стверджує, що встановлені судом обставини свідчать про те, що дії ОСОБА_3 не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді ДТП, тому в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим суд 17 вересня 2018 року на законних підставах без порушення норм матеріального та процесуального права виніс відповідну постанову, яка набрала законної сили.

Крім цього, зазначає, що адвокатом відповідача Нуждою Ф.Т. було подане аналогічне клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи під час розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. на законних підставах відмовив адвокату Нужді Ф.Т. в задоволенні зазначеного клопотання та своєю постановою від 28 грудня 2018 року провадження в адміністративній справі відносно відповідача ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрив у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи відповідно до ст.38 КУпАП трьохмісячного терміну притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

У своїй постанові суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області навів докази вини відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме: рапорт заступника командира роти №3 Батальйону УПП в Рівненській області ДПП Шульгача B.C., в якому він зазначив про те, що в діях відповідача вбачається порушення правил п.2.3 «б» та 12.3 ПДР України, що стало причиною ДТП, оскільки відповідач бачив перешкоду в русі у вигляді автомобіля Тойота Ленд Крузер д.р.н. НОМЕР_1 на достатній відстані, щоб мати можливість зменшити швидкість та об`їхати перешкоду для уникнення зіткнення; рапорт наведеного вище поліцейського ОСОБА_4 та план схему ДТП щодо відображення місця зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на зустрічній смузі руху по відношенню до руху автомобіля, на якому рухався відповідач; вищенаведену постанову Рівненського міського суду від 17 вересня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 листопада 2018 року про відсутність в діях мого довірителя події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та щодо наявності саме вини відповідача ОСОБА_2 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що відповідач та його представник постанову суду не оскаржували, таким своїм правом не скористалися, а тому погодилися з висновками судді і дане рішення набрало законної сили.

Вислухавши думку сторін та їх представників, ознайомившись із клопотанням та його обгрунтуванням, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

За правилами ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.5 ст.103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновок експерта.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Встановлення обставин, що входять в предмет доказування, має здійснюватися судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому докази, подані учасниками справи на їх підтвердження/спростування будуть предметом оцінки суду при ухваленні рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги предмет спору, обставини на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень та подані до них докази, суд вважає, що клопотання представника відповідача є необгрунтованим, оскільки доказів на підтвердження необхідності проведення судової автотехнічної експертизи, останнім не надано.

На думку суду, призначення у справі відповідної судової експертизи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи слід відмовити.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, якою не передбачено оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

З огляду на викладене, керуючись ст.103, 104, 258-261, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у призначенні експертизи.

Продовжити проведення підготовчого засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повне судове рішення виготовлене 27 листопада 2020 року.

Суддя: Кушнір Н.В.