Провадження №2/235/2340/20
Справа №235/7448/20
07 грудня 2020 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючої судді : Величко О.В.,
при секретарі: Алфьорової І.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди,-
Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 21).
Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив ( а. с. 17).
Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі з 28.11.1995 року по 29.03.2012 року та з 28.04.2012 року по 13.05.2017 рік, де працював в якості гірничого робітника очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, машиністом гірничо-виїмочних машин підземним 5 розрядуз повним робочим днем в шахті ( а. с. 6).
Наказом № 365ку від 15.05.2017 року позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію ( а. с. 6).
Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31.01.2020 року позивачу встановлено діагноз : хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія. ( а.с.7- 8).
Вказана захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовлених впливом шкідливого фактору - пил, робоча поза, фізичне навантаження. ( а. с. 8).
Висновком МСЕК від 07.05.2020 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності, визначено 65% втрати працездатності ( за сукупністю), з 27.04.2020 року безстроково, призначене медикаментозне лікування ( а. с. 9).
Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Законом України " Про охорону праці", а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.
Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов"язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до ст.. 14 Закону України " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" ( далі - Закону) до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Втрата потерпілим професійної працездатності завжди пов"язана з неможливістю виконувати роботу за своєю професією ( фахом), про що зазначається у висновку медичного органу, який видається потерпілому відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 Закону.
Судом встановлено, що у зв"язку з встановленням у позивача професійного захворювання хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія та втрати у зв`язку з цим 65 % професійної працездатності, йому було заподіяно моральну шкоду , яка полягає в тому, що внаслідок вищезазначеного професійного захворювання, у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров`я.
Оскільки зазначене професійне захворювання у позивача виникло внаслідок тривалого періоду праці у шкідливих умовах, що підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання від 31.01.2020 року ( а. с. 7-8), тобто у зв"язку з шкідливими умовами праці на підприємстві, суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, пов`язаних з порушенням Закону України " Про охорону праці".
Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року " Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.
Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на його відшкодування.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість страждань, той факт, що професійна працездатність у зв"язку з професійним захворюванням хронічна попереково-крижова радіокулопатія L5, S1 ліворуч в стадії загострення з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг; пневмоконіоз (r/r. 2/2. Pi) ЛН І-ІІ ст. (першого другого ступеню (J60X) ; порушення ліпідного обміну, гіпертонічна хвороба І-ІІ ст., ст.2 СН 0 ст. Ризик 2-3; міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм слабкого ступеня обох очей; пресбіопія; ністагм; поширений бляшковий псоріаз, стаціонарна стадія, втрачена на 65 %, є інвалідом 3 групи безстроково, а також ту обставину, що з відповідачем перебував у трудових відносинах тривалий час, тривалий час працював в шкідливих умовах праці, тобто через порушення роботодавцем ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 237-1 КЗпП України, ст.. 23 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», , місцезнаходження: м. Покровськ, пл.Шибанкова, 1-А.

Третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5.

Повний текст рішення виготовлено 09.12.2020 року

Суддя: