Справа № 357/9483/16-ц
У Х В А Л А

15 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця, мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2016 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору № 010/26/363 від 07.09.2007 р. в сумі 10 410,10 доларів США, але банк не подав на виконання дане рішення, оскільки ОСОБА_1 добровільно погашав борг та в 29.10.2019р. заборгованість по кредиту складала 1500 дол. США, які ОСОБА_1 сплатив на користь банку одним платежем 12.11.2019 року. Однак, банк помилково подав на виконання виконавчий лист з виконання вищевказаного рішення та 04.11.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60472680. Боржника не було належно повідомлено про відкриття даного ВП та приватним виконавцем було вчинено ряд дій з виконання, зокрема, було обтяжене все майно ОСОБА_1 , оголошено в розшук автомобіля, арештовані рахунки боржника, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. У постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. приватний виконавець зазначив стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», хоча відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягувачем повинно бути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Скаржник вважає вказані дії та рішення приватного виконавця незаконними і просить суд поновити строк оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича у ВП № 604472680; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про стягнення з боржника основної винагороди від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680; скасувати постанову про арешт майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680; скасувати постанову про розшук майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, подав письмові пояснення по скарзі та направив копію ВП№ 604472680.

Заінтересована особа, стягувач у ВП № 604472680 в судове засідання не направив свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши думку представника скаржника, оглянувши матеріали скарги, суд вважає що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2016 року було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору № 010/26/363 від 07.09.2007 р. в сумі 10 410,10 доларів США.

Встановлено, що 01.11.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» подав приватному виконавцю виконавчого округу Київської області заяву про відкриття ВП з виконання вказаного вище рішення суду.

Встановлено, що 04.11.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 604472680 з виконання вищевказаного рішення суду.

Скаржник звертає увагу, що за виконанням рішення суду звернувся АТ «Райффайзен Банк Аваль» та у постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. приватний виконавець зазначив стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», хоча відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягувачем повинно бути ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», рішень про заміну сторони ВП не існує.

Також, встановлено, що 04.11.2019 р. приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Згідно розрахунку зазначеного в даній постанов, основна винагорода складає 25 157,58 грн., але приватний виконавець постановив стягнути 276 733,46 грн. Отже, розрахунок основної заборгованості за виконавчим документом та фактично вказана сума, яка підлягає до стягнення різняться.

В наданих суду пояснень приватного виконавця та з матеріалів самого ВП № 60472680 вбачається, що приватний виконавець виносив постанови про виправлення описок в процесуальному документі. Приватним виконавцем Голяченко І.П. 10.12.2019 року постановою про виправлення описки у процесуальному документі було внесено виправлення до документу «Постанова про стягнення з боржника основної винагороди» та вказано вірну суму розміру основної винагороди, а саме - 25157,58 грн.

Встановлено, що 04.12.2019 року приватний виконавець Голяченко І.П. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 604472680, оскільки рішення суду фактично виконано в повному обсязі.

А також, приватним виконавцем 19.12.2019 року винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі та зазначено, що припинено арешт боржника (мабуть, мається на увазі «арешт майна боржника»), а також, знято арешт з грошових коштів боржника, які містяться на рахунках в перелічених в постанові банках.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як боржник у вищевказаному ВП, 29.11.2019 року отримав постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 60472680 від 04.11.2019 р., що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти». Та наведене є поважною причиною пропуску строку на подання скарги, а тому суд задовольнив клопотання скаржника про поновлення строку для подання даної скарги.

Відповідно до норм статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

1-1) судові накази;

Частину першу статті 3 доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017\

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (ст.3 Закону №1404-VІІІ )

Права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження реалізуються відповідно до статті 19 Закону №1404-VІІІ.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Частина 3 цієї статті передбачає, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Згідно із ч. 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). А в частині 5 зазначено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Однак, встановлено, що приватним виконавцем не було проведено стягнень з ОСОБА_1 . До отримання боржником ухвали про відкриття ВП №604472680, боржник ОСОБА_1 повернув банку весь борг і 21.11.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» направив приватному виконавцю заяву про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду та про повернення суми авансового внеску із звітом використаних авансових коштів.

Відповідно до ч. З ст. 45 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно правової позиції ВАС України, викладеній в постанові пленуму №3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 27 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно вимог ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Отже, виконавчий збір чи основна винагорода є своєрідною винагородою виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. А враховуючи той факт, що ОСОБА_1 ще до отримання постанови про відкриття ВП №604472680 добровільно виконав рішення суду, без участі приватного виконавця, то стягнення основної винагороди є неправомірним. При цьому, не можна залишити поза увагою, що приватним виконавцем вже після закінчення виконавчого провадження №60472680, двічі, 10.12.2019р. та 19.12.2019 року виносилися постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, що слідує з матеріалів ВП.

Згідно ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дійсно, приватний виконавець Голяченко І.П. на час винесення постанови про відкриття оскаржуваного ВП не мав інформації щодо часткового чи повного погашення боргу за рішенням суду. Однак, встановленим є й те, що на час інформування боржника про відкриття виконавчого провадження 29.11.2019 року борг був вже погашений і 21.11.2019 року стягувач скерував приватному виконавцю заяву про закінчення ВП.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали оскаржуваного ВП №604472680 не містять даних про заміну сторони стягувача у виконанні вищевказаного рішення суду.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. приватний виконавець зазначив стягувачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», а в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягувачем боргу є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, в письмових поясненнях приватний виконавець вказує на заміну, лише, назви стягувача у ВП з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Райффайзен Банк Аваль», а не реорганізацію юридичної особи.

При цьому, матеріали ВП №604472680 не містять жодних підтверджень, що відбулася, лише, заміна назви банку. Сам стягувач не подав приватному виконавцю підтверджуючих відповідних документів та, крім того, в порушення ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не було винесено постанову про заміну назви сторони ВП.

Згідно ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, оскільки рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. є неправомірними щодо відкриття ВП № 604472680 та підлягає скасуванню постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680. Похідним і з урахуванням вищенаведених підстав, підлягає скасуванню постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680, постанова про арешт майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680, постанова про арешт коштів боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680., постанова про розшук майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Керуючись ст.ст.447-452 ЦПК України,Законом України «Про виконавче провадження», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про стягнення з боржника основної винагороди від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про арешт майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про арешт коштів боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про розшук майна боржника від 04.11.2019 р. у ВП № 604472680.

Ухвала може бути оскаржена до Кївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення даної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

СуддяО. Я. Ярмола