Справа № 188/1152/19
Провадження № 2/188/27/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П. О.,

при секретарі судового засідання Фесик Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким усе належне їй майно заповіла позивачу та ОСОБА_3 , яка, уклавши шлюб, взяла собі прізвище свого чоловіка « ОСОБА_4 ». ОСОБА_5 від спадщини відмовилася на користь позивача.

20.06.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з ненаданням позивачем оригіналу правовстановлюючого документа на це майно.

Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати залишити на ній.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 31 від 17.05.2019 присвоєно житловому будинку, головою господарства в якому являлася померла ОСОБА_2 , нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Спірний житловий будинок був збудований бабою позивача ОСОБА_2 , яка прожила у ньому все життя.

Родинний зв`язок між позивачем та її бабою ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданим 08.01.1993 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, де батьком позивача записаний ОСОБА_6 (а.с. 7), свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 , виданим 21.01.1963 Дмитрівським сільським бюро РАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області, де матір`ю ОСОБА_6 записана ОСОБА_2 (а.с. 8).

Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 01.09.1995 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району (а.с. 8)

Баба позивача була власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0966 площею 3,2180 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №029609 від 18.03.2002. Вказана земельна ділянка була успадкована позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2019 серії НОМЕР_4 (а.с. 15).

За довідкою Павлоградського МБТІ від 03.04.2019 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано станом на 31.12.2012 (а.с.21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.2019 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Також вказаною інформацією підтверджується, що не зареєстроване і право власності на земельні ділянки за вказаною адресою (а.с. 20).

Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради від 24.06.2019 №831 земельні ділянки для будівництва та обслуговування спірного житлового будинку, а також для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , не приватизовані (а.с. 19).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 14.12.2018 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 12).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений 14.06.2011 секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за №95, згідно з яким усе належне йому майно заповіла позивачу та своїй доньці ОСОБА_3 (а.с. 11).

Отже, спадкування її майна має відбуватися за заповітом.

ОСОБА_3 28.11.2015 уклала шлюб з ОСОБА_7 і взяла собі прізвище свого чоловіка « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим 28 листопада 2015 року (а.с. 10).

ОСОБА_5 від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 відмовилася на користь позивача, про що подала 25.03.2019 заяву приватному нотаріусу Свириденко Л.В., про відмову від спадщини (а.с. 13).

ОСОБА_2 на день смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 412, виданою 12.03.2019 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 18).

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу, що підтверджується заявою від 25.03.2019, №188, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171109416 від 20.06.2019, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56588434 від 20.06.2019 (а.с. 14-17).

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса від 20.06.2019 (а.с. 26).

20.06.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , але нотаріус своєю постановою від 20.06.2019 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок на підставі ненадання позивачем оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з їх відсутністю (а.с. 27).

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок і тому вона звернулася з позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Належність померлій ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 828, виданою 21.06.2019 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якій зазначено, що ОСОБА_2 згідно даних книги погосподарського обліку Дмитрівської сільської ради є власником житлового будинку.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності померлій ОСОБА_2 , яка набула його відповідно до діючого законодавства, позивач є спадкоємцем спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку за заповітом, і нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нього лише внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, тому позов підлягає задоволенню.

Вартість спадкового домоволодіння складає 64998,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного ТОВ «Оціночна компанія «Ренесанс» від 29.07.2019 (а.с. 28).

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 20.08.2019 (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивача задовольнити та залишити судові витрати на ньому (а.с. 4).

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: 52740, вул. Академіка Сайгака, 15, с. Дмитрівка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити на позивачу ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда