Справа № 2-369/06
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2020 року

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Швець Л.В.,

при секретарі судового засідання Балух О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Крижопіль в залі суду заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа № 134/1986/19 виданого 13.12.2019 року на виконання рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 05.07.2006 року у цивільній справі № 2-396/06 про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області по справі № 2-369/06, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частин заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму стягнення аліментів. Видано було виконавчий лист, термін пред`явлення до виконання якого до 09.10.2020 року. Постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 15.11.2007 року відкрито виконавче провадження ВП № 5348922. 08.02.2008 року державним виконавцем надіслано на її адресу довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Після того жодних документів про хід виконавчого провадження на її адресу не надходили. В зв`язку з відсутністю сплати аліментів вона неодноразово зверталася до Шевченківського ДВС, зокрема по питаннях притягнення боржника до відповідальності за ухилення від сплати аліментів, надання інформації про заборгованість зі сплати аліментів, надання інформації про розрахунок аліментів, надання інформації про вжитті державним виконавцем заходи. На всі листи отримала відповіді 03.04.2019 року та 12.06.2019 року, які є аналогічними, бе було зазначено, що виконавчий лист по справі № 2-396/06 зареєстрований в системі АСВП в 2007 році та перебуває у стані «помилковий». Журнали реєстрації виконавчих проваджень за 2007-2014 роки знищені за закінченням терміну зберігання. На її вимоги щодо відновлення втраченого виконавчого провадження ВП № 5348922, було повідомлено, що Шевченківським ДВС буде направлено заяву про видачу дублікату виконавчого листа. Згодом їй стало відомо, що Крижопільським районним судом Вінницької області, за заявою Шевченківського ДВС видано дублікат втраченого ДВС виконавчого листа по справі (ухвала від 05.12.2019 року по справі № 134/1986/19). При цьому в її розпорядженні данного дублікату виконавчого листа не було, оскільки він зразу був направлений судом заявнику, тобто Шевченківському РДВС. В середині квітня 2020 року вона отримала повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) «Про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання». Разом з повідомленням був надісланий оригінал дубліката виконавчого листа. Важаючи дії по поверненню виконавчого документа та бездіяльність державного виконавця в частині невинесення постанови про відновлення втраченого виконавчого провадження протиправними та з метою відновлення порушеного права вона звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Крижопільського районного суду скаргу задоволенно. Дану ухвалу та оригінал дубліката виконавчого листа нею було направлено 20.06.2020 року на адресу Шевченківського ДВС. Вказану ухвалу суду було скасовано постановою Вінницького апеляційного суду за апеляційною скаргою Шевченківського ВДВС. 02.11.2020 року нею було отримано супровідний лист від Шевченківського ВДВС, яким їй було повернуто оригінал дубліката виконавчого листа по справі та запропоновано звернутися з заявою про відкриття виконавчого провадження. Однак вона не взмозі звернутися із заявою про відкриття виконавчого провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 09.10.2020 року. Тому заявник змушена звернутися до суду із заяваю з вищевказаною вимогою.

В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути заяву без участі.

Боржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, на адресу суду повернувся конверт із зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, тому суд вирішив розглянути справу.

Суд, перевіривши доводи заявника та матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 05.07.2006 Крижопільським районним судом Вінницької області ухвалено рішення, яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва та жителя с. Варовичі Васильківського району Київської області, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частин заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму стягнення аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 червня 2006 року і до повноліття дитини.

На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист, який був надісланий стягувачем до примусового виконання та постановою державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 15.11.2007 року відкрито виконавче провадження ВП № 5348922. Однак даний виконавчий лист та виконавче провадження були втрачені в Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та державним виконавцем данного відділу в 2019 року було подано заяву про видачу дубліката виконавчого листа по вищезазначеній цивільній справі. Даний дублікат виконавчого листа був направленний заявнику, тобто державному виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Однак в квітні 2020 року стягувачу був направлений даний оригінал виконавчого листа з повідомленням «Про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання».

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, оскільки вважала, що останній бездіяв і не відновив виконавче провадження по дублікату виконавчого листа, який йому було направлено Крижопільким районним судом Вінницької області як заявнику, оскільки вона не мала змоги звернутися в ДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження, так як із заявою про видачу дубліката виконавчого провадження до суду звертався саме державний виконавень Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та йому на адресу було направлено оригінал дублікату виконавчого провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду від 10.06.2020 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено, яка скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 13.10.2020 року та в задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1 20.06.2020 року на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві направила копію ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.06.2020 року із оригіналом дубліката виконавчого листа для примусового виконання. З того часу він знаходився в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

02.11.2020 року Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві супровідним листом направив ОСОБА_1 оригінал виконавчого листа з роз`ясненням звернутися із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Однак 09.10.2020 року сплинув строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, що позбавляє ОСОБА_1 подати заяву про відкриття виконавчого провадження. Так як відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме частини 3 виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Так відповідно до частини 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення кореспондується з нормами п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, а також ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка в силу ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Із положень ст. 6 Конвенції слідує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (далі Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» («Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraіne», заява №40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року, п.п. 51-53) сформулював загальні принципи виконання судових рішень, зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом указаних процесуальних норм єдиною підставою для звернення виконавчого листа до виконання у разі пропуску строку для пред`явлення його до виконання, є звернення із заявою до суду про поновленням пропущеного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Так як з незалежних від заявника причин вищезазначений виконавчий лист та його дублікат не виконувався Шевченківським районнимо відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з причин втрати виконавчого провадження та виконавчого листа, повернення оригіналу дублікату виконавчого листа 02.11.2020 року із роз`ясненням про право стягувача подати заяву про відкриття нового виконавчого провадження після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме після 09.10.2020 року, оскільки при поверненні виконавчого листа в квітні 2020 року, стягувачу не було роз`яснено з яких причин було повернуто оригінал дубліката виконавчого листа без прийняття до виконання, у зв`язку з оскарженням дій державного виконавця стягувачем, розгляду справи в апеляційному суді, перебуванням виконавчого листа у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 20.06.2020 року по 02.11.2020 року та без причин не повернутого стягувачу, тому суд вважає, що за таких обставин заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 433, 353 ЦПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовільнити.

ОСОБА_1 поновити пропущений строк для пред`явлення дубліката виконавчого листа № 134/1986/19, виданого 13.12.2019 року по справі № 2-369/06 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва та жителя с. Варовичі Васильківського району Киїївської області, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частин заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму стягнення аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 червня 2006 року і до повноліття дитини.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з часу її ухвалення.

Суддя: