Справа № 645/107/20
Провадження № 2-з/645/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 990 000 грн..

Провадження у справі не відкрито.

Одночасно із позовом позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в межах суми позову, які знаходяться на всіх рахунках відповідача, а також шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 1065,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за кадастровим номером :63:001:0009; нежитлову будівлю загальною площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю загальною площею 421,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення № 11 в літ. «Д-1» загальною площею 249,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення № 7 в літ. «Д-1» загальною площею 339,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлові приміщення № 8-10 в літ. «Д-1» загальною площею 247,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлові будівлі комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3 ; частку власності у розмірі 393/100 на нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_6 ; а також на усе рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилався на те, що оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо повернення грошових коштів, на жодні вимоги щодо їх повернення не реагує, наявні усі підстави, що ОСОБА_2 може відчужити зареєстроване за ним майно з метою уникнення відповідальності за порушене зобов`язання, що може призвести до ускладнення виконання рішення та вимушеної необхідності додатково оспорювати інші акти та правочини.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подано одночасно з пред`явленням позову, з дотриманням порядку, встановленого ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19 грудня 2019 року, нежитлова будівля загальною площею 1065,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка за кадастровим номером :63:001:0009; нежитлова будівля загальною площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля загальною площею 421,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення № 11 в літ. «Д-1» загальною площею 249,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення № 7 в літ. «Д-1» загальною площею 339,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлові приміщення № 8-10 в літ. «Д-1» загальною площею 247,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; нежитлові будівлі комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_6 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , тобто відповідачу по справі; нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_5 А на праві спільної часткової власності (частка власності у розмірі 393/100) також належать відповідачу по справі.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, предметом спору є стягнення грошових коштів за договором позики в сумі 990 000 грн.. Враховуючи, що ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів, щодо вартості майна, на яке він просить накласти арешт, виходячи із статистичних даних середньої вартості вторичного житла по Немишлянському (Фрунзенському) району міста Харкова середня вартість трикімнатної квартири по АДРЕСА_2 варіює від 750 000,00 грн. до 1200 000,00 грн.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а тому вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_6 .

Зазначені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суддя виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у судді відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Зазначене не перешкоджає учасникам справи, за наявності підстав, в порядку ст. 156 ЦПК України звернутися до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову або в порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову.

Що стосується вимоги про накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в межах суми позову, які знаходяться на всіх рахунках відповідача, а також на усе рухоме та інше нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 необхідно зазначити наступне.

Підставою для накладення арешту на майно відповідача повинні бути докази, які свідчать про те, що таке нерухоме та рухоме майно належить особі на праві власності, такі докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна у особи.

У заяві про забезпечення позову заявник повинен також зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження нерухомого та рухомого майна у відповідного учасника процесу до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна. Будь яких доказів того, яке саме рухоме майно знаходиться у володінні ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, звертаючись до суду з вказаною заявою, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у відповідача відкритих у банківських установах рахунків, будь-якого рухомого майна, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, а також на рухоме майно та інше нерухоме майно ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_6 .

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, Гімназійна набережна, 26) для виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: