Справа № 750/7262/20
Провадження № 2-др/750/40/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Шилової Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяви представника відповідачів адвоката Прокоф`єва Богдана Івановича про відшкодування судових витрат у справі № 750/7262/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2020 року до суду надійшли заяви представника відповідачів адвоката Прокоф`єва Богдана Івановича про відшкодування судових витрат у справі № 750/7262/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Заяви обгрунтовано тим, що на розгляді в Деснянському районному суді м. Чернігова перебувала справа за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, яка ухвалою суду від 26 листопада 2020 року залишена без розгляду за клопотанням представника позивача.

Представник відповідачів вважає дії позивача по пред`явленню позову недобросовісними, адже заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2012 у справі № 2506/9356/2012 було стягнуто заборгованість по кредитному договору солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (поручитель) в розмірі 229497 грн. 47 коп. на користь ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк».

При виконанні вказаного рішення спірний транспорний засіб у вересні 2013 року був проданий з аукціону, переможцем якого було визнано ОСОБА_1 ..

Таким чином, автомобіль, який був предметом застави для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, вже був реалізований під час виконання судового рішення, ухваленого на користь ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк».

Проте, про наявність рішення суду та факт реалізації автомобіля позивач нічого не зазначив у своєму позові і тільки після проведеного обсягу робіт представника відповідачів та збору відповідних доказів і підготовки відзивів, позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно частини 6 статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Представник відповідачів зазначає, що позивач пред`явив позов про звернення стягнення на предмет застави достеменно знаючи, що за судовим рішенням вже було реалізовано предмет застави та кошти від продажу автомобіля зараховані на рахунок стягувача.

Про ці обставини позивач у позові не зазначив, а відповідачі змушені були скористатися правовою допомогою для спростування доводів позивача, у зв`язку з чим понесли витрати, які повинен відшкодувати позивач, адже без достатніх правових підстав подав позов до суду.

Відповідачам правничу допомогу надавав адвокат Прокоф`єв Б.І. на підставі договорів про надання правової допомоги № 63/20 та № 64/20 від 24 вересня 2020 року.

Відповідно до актів виконаних робіт за договорами про надання правової допомоги від 30 листопада 2020 року, загальна вартість наданих послуг кожному клієнту складає по 10000 грн.

До наданих послуг віднесено: попередній аналіз документів, надання усної консультації, оформлення правочинів на представництво інтересів у кількості 2 год. 30 хв.; отримання додаткових доказів у кількості 3 год.; надіслання адвокатського запиту у кількості 2 год.; детальне вивчення наданих документів, в тому числі додаткових, вивчення судової практики, визначення правової позиції з клієнтом, виготовлення копій документів 2 год.; підготовка відзиву на позовну заяву та організація його подання до суду 4 год. 30 хв.; участь у судовому засіданні 0 год. 30 хв.

Квитанціями серії ААІ № 291221 та серії ААІ № 291222 від 30 листопада 2020 року підтверджено внесення відповідачами по 10000 грн. кожним за правничу допомогу згідно договорів.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено право суду покласти судові витрати на сторону повністю або частково, зокрема, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Суд погоджується з доводами представника відповідачів, що відповідачами понесені судові витрати на правничу допомогу, оскільки адвокатом зібрані докази, які вказують, що позивач вже звертався з позовом до боржника по кредитному договору ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 і при виконанні судового рішення було реалізовано предмет застави, а саме автомобіль CHEVROLET Epica, 2007 року випуску, але позивач знову звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет застави, тобто на той самий автомобіль. Після отримання відзивів на позов, позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Проте, розмір судових витрат, заявлених до стягнення, суд вважає не співмірним, а тому, враховуючи обсяг наданих адвокатом робіт (акти виконаних робіт по кожному відповідачу є ідентичними), складені окремо два відзиви по кожному з відповідачів випливають з одних і тих же правовідносин і є в більшій частині майже ідентичними, а тому суд вважає достатньою компенсацію понесених витрат на правничу допомогу в розмірі по 1000 грн. кожному з відповідачів.

Керуючись ст. 141, 142, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяви представника відповідачів адвоката Прокоф`єва Богдана Івановича про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) 1000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) 1000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заяв відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя