Справа № 581/630/20
Провадження № 2/581/163/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина цивільну справу загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

Сутність заявленої до суду вимоги

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з зазначеним позовом, уточнивши який, мотивував його тим, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом він є власником земельних ділянок площами 3,4022 га (кадастровий номер :01:004:0066) та 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439), які розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області. На підставі двох укладених договорів оренди землі від 12 листопада 2015 року та 02 травня 2018 року зазначені дві земельні ділянки передані в оренду відповідачу по справі - ТОВ «Альянс». Зазначав, що відповідачем порушені п. 10, 13 договорів оренди від 02 травня 2018 року та від 12 листопада 2015 року, оскільки жодного разу товариством не проведені розрахунки та виплати орендної плати за дві зазначених земельні ділянки з урахуванням індексів інфляції, розмір орендної плати повинен щорічно переглядатися у разі підвищення цін і тарифів, які щорічно підвищувалися протягом 2015-2019 років, однак розмір виплачуваної орендної плати протягом зазначених періодів часу відповідачем не змінювався. Уважав наведені порушення істотними, оскільки йому завдано значної шкоди (зокрема, через невиплату проіндексованого розміру орендної плати орендодавець недоотримав щороку грошові кошти з урахуванням індексів інфляції та підвищення цін і тарифів протягом 2018-2019 років, що є неналежним виконанням договірних відносин зі сторони відповідача). Також зазначав, що договори оренди землі від 12 листопада 2015 року та 02 травня 2018 року є збитковими для нього, а запроваджений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року карантин з обмеженнями по пересуванню по території України, самоізоляції осіб, відсутності можливості отримувати стабільні доходи був неочікуваним для нього та при укладенні зазначених договорів він виходив з того, що такі обставини ніколи не настануть, та він за жодних умов не бажав їх настання. Ужиті позасудові заходи позивачем із метою розірвання двох договорів оренди земельних ділянок не призвели до позитивного вирішення порушеного ним питання з відповідачем, а тому, посилаючись на норми ст. 526, 651, 652 ЦК України, ОСОБА_1 просив суд розірвати два договори оренди земельних ділянок від 12 листопада 2015 року з відповідною додатковою угодою та від 02 травня 2018 року, укладені між ним та відповідачем.

Позиція позивача, представника позивача, представника відповідача по даній справі

Позивач підтримав заявлений ним позов із вищевикладених підстав та окремо суду пояснив про те, що після смерті його бабусі у березні 2017 року він 02 травня 2018 року в нотаріальному порядку отримав два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площами 0,30 та 3,40 га та цього ж дня підписав додаткову угоду до договору оренди першої земельної ділянки від 12 листопада 2015 року, якою сторони доповнили строк дії первинного договору оренди землі площею 0,30 га, укладений за життя його бабусі, та збільшили розмір орендної плати цього об`єкту нерухомості, а на другу земельну ділянку він уклав із відповідачем новий договір оренди земельної ділянки на уточнених умовах. Підтвердив, що виплата орендної плати по двом договорам оренди земельних ділянок проводилося відповідачем у 2019 році двома платежами на загальну суму 13333 грн., за 2018 рік одноразовим платежем в розмірі 15217 грн. без зазначення точного призначення платежів щодо двох договорів й без деталізації часу за який провадиться кожна виплата. Уточнив, що він розраховував кожного року на отримання розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції із додатковим отриманням від відповідача послуг по використанню його техніки для власних сільськогосподарських потреб за усною домовленістю з керівництвом товариства, але це відбувалося лише у 2017-2018 роках і надалі припинилося; запровадження на території країни карантинних заходів із обмеженням його пересування разом із втратою ним у період карантину постійної роботи змусило його звертатися письмово до відповідача із заявою про дострокове розірвання вищевказаних договорів оренди, так як за отримувану оренду плату він не в змозі задовільнити всі необхідні щомісячні потреби, власний обробіток належних йому двох земельних ділянок забезпечив би отримання ним більших доходів від їх використання за призначенням.

Представник позивача ОСОБА_2 , підтримавши заявлені позивачем вимоги, додатково суду пояснила про порушення відповідачем п.9, 10, 32, 37 двох вищенаведених договорів оренди земельних ділянок, так як ТОВ «Альянс» систематично не виплачувалася орендна плата з урахуванням індексів інфляції у 2018-2019 роках та орендна плата по вищезазначеним договорам щорічно відповідачем за його ініціативи не переглядалася у зв`язку зі зміною цін та тарифів, подібні недоплати також мали місце у 2015-2017 роках. Зазначала, що для перегляду розміру орендної плати у зв`язку зі зміною цін та тарифів позивач не повинен кожного разу звертатися до орендаря, бо це не передбачено у вищезазначених договорах, перегляд орендної плати за змістом двох укладених договорів є одностороннім обов`язком орендаря, однак механізм такого перегляду орендної плати не достатньо деталізований у нормах двох вищенаведених правочинів; перед зміною чи переглядом розміру орендної плати між сторонами мають проходити переговори, а вже потім письмово слід вносити зміни до договорів за результатами проведених переговорів. До цього, у перераховані кошти за 2018 рік відповідач частково додав грошові кошти у виді орендної плати, які не отримала у 2017 році спадкодавець позивача, а у відзиву на позов відповідачем зазначається про наявність переплати орендної плати за вказаний період, що не відповідає дійсності, зокрема, у структурі переплат по орендній платі відповідачем зарахована орендна плата за 2017 рік у розмірі 811 грн. за оренду сіножатей площею 0,30 га. Запровадження карантинних заходів на території України у березні 2020 року через пандемію COVID-19 сторони договірних відносин ніколи не передбачали, це форс-мажорні обставини, пандемія короновірусної інфекції обмежила позивача у праві на пересування та працевлаштування й призвела до втрати ним можливості отримувати будь-який стабільний заробіток; збитковість вищевказаних двох договорів оренди землі полягає у тому, що відповідач при їх укладенні очікував отримувати проіндексовану орендну плату із одночасним наданням йому послуг відповідачем наявною у останнього сільськогосподарською технікою, проте у 2019-2020 роках він цього вже фактично не отримував на ґрунті запровадження карантину в країні. Підтвердила, що відповідач у 2018 році сплатив на банківську картку позивача 13335 грн. орендної плати двома платежами: 8250 грн. та 5128 грн., а у 2019 році одноразово сплатив 15217 грн. без зазначення чіткого призначення платежів. Уточнила, що розміри недотриманої орендної плати у виді індексів інфляції обраховувалися стороною позивача з фактично отриманих ОСОБА_1 розмірів орендної плати, які перераховані йому на його банківську картку; перед кожною виплатою орендної плати відповідач повинен сплачувати відповідні податки і збори, хоча про їх розмір сторони у двох договорах оренди землі згоди і погоджень не досягали.

Представник відповідача ОСОБА_3 , заперечуючи проти задоволення заявленого позову в повному обсязі, суду пояснив про те, що довід позивача про невиконання відповідачем умов договору щодо неповної виплати позивачу орендної плати з урахуванням індексів інфляції ґрунтується лише на припущеннях позивача, оскільки фактично позивач від ТОВ «Альянс» сумарно отримав за 2018-2019 роки більші розміри орендної плати ніж ті, які передбачені самими договорами оренди, при цьому, з кожного нарахованого та виплаченого платежу орендної плати відповідач сплачував по 19,5% податків та обов`язкових платежів й відповідно розміри виплачених орендних плат були меншими на розмір виплачених податків, проте в нарахуваннях зазначені орендні платежі були більшими щороку з урахуванням рівня індексу інфляції за відповідні періоди. Зокрема, зазначав, що при розрахунку та виплаті орендної плати орендар виконав всі пункти двох договорів (включаючи п.10,13), в тому числі і щодо індексації орендної плати за 2018-2019 роки; розмір орендної плати за 2018 рік становив 13 871 грн. 43 коп. (нормативна грошова оцінка рілля у 2017-2019 роках 126 350 грн. 23 коп., 10 % від нормативної грошової оцінки 12 636 грн., індекс інфляції у 2018 році 109,8%), а за 2019 рік 13148 грн. 23 коп. (нормативна грошова оцінка ріллі у 2017-2019 роках 126350 грн. 23 коп., 10 % від нормативної грошової оцінки 12 636 грн., індекс інфляції у 2019 році 104,1%). У 2018 році позивачу сплачено 15217 грн. орендної плати, у 2019 році - 13333 грн., орендна плати за користування сіножатями за 2018-2019 роки становить 1622 грн. 28 коп. із урахуванням податків, які вираховуються з орендної плати, позивач повинен був отримати 23056 грн. 84 коп., а отримав 28641 грн. 94 коп. (податок з доходів фізичних осіб дорівнював 5155 грн. 50 коп., військовий збір 429 грн. 60 коп.). Наявність на стороні позивача форс-мажорних обставин не є документально підтвердженою і позивач не довів як запровадження на території України карантинних заходів пов`язується з підставами для розірвання договорів оренди земельних ділянок, коли за змістом норм ст. 617 ЦК України навіть підтверджена наявність форс-мажорних обставин має значення лише для виконання договірних зобов`язань і не застосовується для підстав їх розірвання. Без підписання сторонами додаткових угод по уточненню розміру орендної плати відповідач добровільно збільшував щорічно розміри сплачуваної орендної плати, що призводило до виплати більших розмірів орендних плат на відміну від визначених у двох договорах. Виплата орендної плати по двох земельних ділянках за 2017 рік проводилася відповідачем у цьому ж році в повному обсязі.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 серпня 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху, для усунення недоліків позивачу установлено строк десять днів із дня отримання копії цієї ухвали. 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Липоводолинського районного суду Сумської області із уточненими позовними вимогами. Ухвалою місцевого суду від 03 вересня 2020 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 21 вересня 2020 року о 13 год. 20 хв. із викликом сторін. 21 вересня 2020 року розгляд справи відкладено до 13 жовтня 2020 року для формулювання позивачем остаточних позовних вимог. 13 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено до 28 жовтня 2020 року у зв`язку зі станом тимчасової непрацездатності головуючого по справі. 28 жовтня, 10 і 18 листопада, 01 грудня 2020 року проведені судові засідання по розгляду даної справи по суті, 02 грудня 2020 року даний спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

12 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Альянс» укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_4 надала, а ТОВ «Альянс» прийняло в 10-річне строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, площею 0,3094 га., у тому числі сіножаті 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439). Відповідно до пунктів 9-11, 13 цього договору орендар зобов`язаний виплачувати оренду плату орендодавцю у грошовій, натуральній та відробітковій формах у розмірі 675 грн. 87 коп., обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, орендна плата виплачується раз на рік до 30 листопада поточного року, а при проведенні розрахунків орендарем із суми, що підлягає до сплати, утримуються і перераховуються до бюджету всі передбачені законодавством України податки та збори; а розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Пункт 37 Договору зобов`язує орендаря виплачувати орендну плату в повному обсязі в строки установлені договором. Згідно з п. 42 договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а дія договору припиняється на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п. 44 договору). Зазначений договір набув чинності з дати реєстрації права оренди земельної ділянки в органі, що проводить державну реєстрацію (п. 50 договору). Реєстрація права оренди зазначеної земельної ділянки за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 26 червня 2016 року (а.с. 13-14, 29-30).

02 травня 2018 року, після оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , між ОСОБА_1 (спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_4 ) та ТОВ «Альянс» укладено додаткову угоду до зазначеного договору, відповідно до умов якої в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439), уточнено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка дорівнює 1240 грн. 76 коп.; орендна плата, яку зобов`язаний виплачувати орендар, визначена в грошовій формі в розмірі 811 грн. 14 коп., інші умови вищезазначеного договору не порушені в цій угоді, залишаються незмінними, і сторони підтвердили по них свої зобов`язання (а.с. 17-19 ).

02 травня 2018 року між ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_1 надав, а ТОВ «Альянс» прийняло в 7-річне строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, площею 3,4022 га (кадастровий номер :01:004:0066). Відповідно до п. 9-12 цього договору орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату орендодавцю у грошовій формі в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 12635 грн. 02 коп. на рік, обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції, орендна плата вноситься раз на рік до 10 грудня поточного року, при проведенні розрахунків орендарем із суми, що підлягає до сплати, утримуються і перераховуються до бюджету всі передбачені законодавством України податки та збори, передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, накладними чи відомостями. Згідно з п. 31 договору Орендар зобов`язаний виплачувати орендну плату в повному обсязі в строки установлені договором. Зміна умов договору, відповідно до п. 36, здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а дія договору припиняється на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п. 38 договору). Зазначений договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами (п. 45 договору). Реєстрація права оренди зазначеної земельної ділянки відповідачем проведена 18 травня 2018 року (а.с. 15-16, 28).

Позивачу у даній справі з 02 травня 2018 року на праві приватної власності, в якості спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , належать дві земельні ділянки: площами 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439), та 3,4022 га (кадастровий номер :01:004:0066), які розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 18-19, 25,27).

Із фотокопій виписок по руху коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 вбачається те, що ТОВ «Альянс» на рахунок позивача перерахував: 03 травня 2018 року - 15140 грн. 91 коп. (призначення платежу позначено як «Безготівкове зарахування ОСОБА_1 , земельний пай за 2018 рік, без ПДВ»), 15 жовтня 2019 року - 8205 грн. 00 коп. (призначення платежу позначено як «Безготівкове зарахування ОСОБА_1 , земельний пай за 2019 рік, без ПДВ»), 19 вересня 2019 року 5128 грн. (призначення платежу позначено як «Безготівкове зарахування ОСОБА_1 , земельний пай за 2019 рік, без ПДВ») (а.с. 20-23). Сторони у даній справи визнали ті обставини, що вищевказані грошові кошти перераховувалися відповідачем позивачу в рахунок оплати орендної плати по двом вищеукладеним договорам оренди земельних ділянок у 2018-2019 роках.

Із фотокопій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 62336201 від 29 червня 2016 року та 122447822 від 02 травня 2018 року відповідно вбачається те, що право оренди за договорами із ОСОБА_4 та ТОВ «Альянс» зареєстровано на земельні ділянки: площею 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439) - з 26 червня 2016 року, та на земельну ділянку площею 3,4022 га (кадастровий номер :01:004:0066) з 18 травня 2018 року за договорами між позивачем та відповідачем, із цільовими призначеннями цих земель для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 28-30).

13 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 письмово повідомив ТОВ «Альянс» про намір розірвати два договори оренди землі, посилаючись на те, що в Україні введено карантин і особисто для нього настали форс-мажорні обставини, йому завдано збитку у вигляді неможливості підтримувати звичайний і достатній для нього рівень життя (а.с. 31-32).

Із фотокопії листа ТОВ «Альянс» вих. № 16 (без дати складання документу) вбачається відповідь на вищезазначене звернення позивача, в якій зазначалося про незгоду відповідача з пропозицією позивача на позасудове розірвання двох договорів оренди земельних ділянок від 18 травня 2018 року і від 12 листопада 2015 року, мотивуючи свою позицію тим, що розірвання договорів оренди в односторонньому порядку не допускається, а настання форс-мажорних обставин позивачем не доведено, при чому при настанні даних обставин сторона звільняється лише від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання (а.с. 24).

Із фотокопій платіжних доручень вбачається те, що ТОВ «Альянс» 03 травня 2018 році попередньо планувало перерахувати позивачу 15217 грн. орендної плати за 2018 рік, а у 2019 році 19 вересня 2019 року і 15 жовтня 2019 року двома платежами також попередньо планувало перерахувати ОСОБА_1 сукупно 13333 грн. орендної плати за 2019 рік (а.с. 62-64).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного кодексу України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності

Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду землі» є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», підлягає державній реєстрації.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі».

Статтями 14,18,20 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і набуває чинності після його державної реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст. 525 ЦК України договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 2 ст. 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до пункту д) частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

а) з приводу доводів позивача про порушення відповідачем умов договорів оренди земельних ділянок в частині обчислення та виплати орендної плати з урахуванням індексів інфляції, про перегляд орендної плати у разі підвищення цін і тарифів, що завдало істотної шкоди орендодавцю:

Підставою для розірвання договорів оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такі висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17 (провадження 14-246цс19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18 (провадження14-126цс19) та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

За змістом уточнених позовних вимог ОСОБА_1 зазначав про систематичне проведення відповідачем нарахування та виплати йому орендної плати за 2015-2019 роки без урахування індексів інфляції й без періодичного перегляду розміру орендної плати у зв`язку зі зміною цін та тарифів, а також посилався на невиконання відповідачем умов зазначених правочинів у зазначеній частині, що призвело до завдання йому істотної шкоди й до недоотримання ним грошових коштів у проіндексованому розмірі відповідно до підвищення цін й тарифів, на які він щорічно розраховував (а.с.2-9,38-41).

Аналіз змісту п. 10, 11, 13, 34-37, 42 договору оренди землі від 12 листопада 2015 року (з додатковою угодою до неї) та п. 9-11, 13, 28-31, 36 договору оренди від 02 травня 2018 року підтверджує невизначення в укладених між сторонами даного спору письмових договорах механізму індексації орендної плати в кожному із них, норми зазначених договорів лише зобов`язують сторони вносити зміни до них за обопільною згодою, в тому числі і щодо збільшення чи зменшення розміру орендної плати. Також укладені між сторонами спору договори передбачають лише певні підстави для перегляду розміру орендної плати, при цьому зазначені в договорах обставини щодо підвищення цін, тарифів, зокрема, внаслідок інфляції, як підстави для перегляду умов договорів, стосуються одночасно обох їх сторін; також норми діючих двох вищезазначених договорів не визначають порядку ініціювання та самої процедури узгодження нового (переглянутого) розміру орендної плати, хоча зміна такої істотної умови зазначених договорів як розмір орендної плати повинна проводитися за згодою сторін правочинів, а у разі виникнення спору з цього приводу, то лише в судовому порядку. Із урахуванням наведених вище норм договорів оренди двох земельних ділянок, суд не вбачає підстав для констатації наявності одностороннього обов`язку саме в орендаря по щорічному й самостійному перегляду розміру орендної плати на виконання двох зазначених правочинів.

Разом із цим, аналіз досліджених доказів у даній справі не підтверджує обставин щодо нарахування (обчислення) відповідачем у даній справі розміру орендної плати по двом вищевказаним договорам за 2015-2019 роки саме без урахування індексів інфляції. При цьому, аналіз фактично проведених відповідачем на користь позивача виплат орендної плати у 2018-2019 роках на виконання двох вищевказаних договорів при невизначеності в їх змісті детальних умов та порядку обрахування індексів інфляції при обчисленні розміру орендної плати, підтверджує сумарну виплату відповідачем 03 травня 2018 року орендної плати за 2018 рік у розмірі 15217 грн. із переплатою по цьому платежу в розмірі 2974 грн. 89 коп. (договірний розмір орендної плати станом на травень 2018 року складав 811,14 грн. за земельну ділянку площею 0,30 га, проіндексований розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції за період із квітня 2018 року і по квітень 2019 року включно (за рік до проведення виплати орендної плати) в розмірі 113,1 % складав 917 грн. 39 коп., договірний розмір орендної плати станом на травень 2018 року складав 12635,02 грн. за земельну ділянку площею 3,40 га, проіндексований розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції за період з квітня 2018 року і по квітень 2019 року включно в розмірі 113,1 % складав 14290 грн. 20 коп., різниця між одноразово сплаченими сукупними розмірами орендних плат у сумі 15217,00 грн. та між сумарним проіндексованим розміром двох орендних плат із урахуванням сплаченого податку з доходів фізичних осіб та військового збору в розмірі 19,5 % від розмірів проіндексованих орендних плат 12242 грн. 11 коп. складає 2974 грн. 89 коп.) та переплату відповідачем позивачу у вересні-жовтні 2019 року сукупного розміру орендних плат за дві орендовані земельні ділянки за 2019 рік в розмірі 1697 грн. 02 коп. (договірний розмір орендної плати станом на вересень-жовтень 2019 року складав 811,14 грн. за земельну ділянку площею 0,30 га, проіндексований розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції за період з вересня 2018 року і по вересень 2019 року включно за рік до проведених проплат в розмірі 107,5 % складав 871 грн. 97 коп., договірний розмір орендної плати станом на жовтень 2019 року складав 12635,02 грн. за земельну ділянку площею 3,40 га, проіндексований розмір орендної плати з урахуванням індексів інфляції за період з вересня 2018 року і по вересень 2019 року включно в розмірі 107,5 % складав 13582 грн. 65 коп., різниця між дворазово сплаченими розмірами орендних плат у сумі 13333,00 грн. та між сумарним проіндексованим розмірами двох орендних плат із урахуванням сплаченого податку з доходів фізичних осіб та військового збору в розмірі 19,5 % від цих розмірів в сумі 11635 грн. 98 коп. складає 1697 грн. 02 коп. переплати).

Також, приймаючи до уваги періодичність проведених відповідачем позивачу виплат орендної плати за два зазначених вище роки в межах визначених договорами строків, при невизначені відповідачем призначення платежів на виконання кожного з двох зазначених договорів і при нерозмежуванні позивачем у розрахунках розподілу певних проплат на виконання одного чи одночасно двох договорів, при обрахунку позивачем розміру орендної плати з фактично проведених виплат відповідачем, суд з метою перевірки доводів позивача провів обрахунок і розподіл проведених відповідачем проплат із урахуванням обрахованих й проіндексованих розмірів орендної плати на виконання двох діючих договорів із калькулюванням недоплачених сум та з урахуванням одночасного набуття позивачем прав на ці земельні ділянки 02 травня 2018 року зі спрямуванням всіх проплат по двом договорам на сукупний, окремо обрахований щорічний розмір орендної плати по двом земельним ділянкам із урахуванням рівня інфляції. При цьому, суд не приймає в якості доказів у даній справі табличні розрахунки недоплаченої орендної плати по двом земельним ділянкам за 2018-2019 роки, оскільки вони не ґрунтуються на нормах укладених договорів оренди земельних ділянок, є методологічно і калькуляційно неточними і суперечать наведеним вище обрахункам (зокрема, на думку суду, є неправильним обрахування позивачем індексу інфляції після виплати орендної плати у травні 2018 року за 2018 рік у період часу з травня по листопад і грудень 2018 року, і після сплати орендної плати у вересні-жовтні 2019 року за 2019 рік з жовтня по листопад, грудень 2019 року відповідно, оскільки орендна плата у відповідні місяці 2018 і 2019 року в межах визначених договорами строках своєчасно та в повних обсягах була сплачена відповідачем позивачу і на наступні місяці після їх сплат індекс інфляції обраховувати методологічно є неправильним) (а.с.121-124). До цього, у змісті сформульованого викладу підстави позову ОСОБА_1 також не розмежовував розмірів недоплат орендної плати по кожному із діючих договорів за певні роки, а лише наводив сукупний розмір недоплаченої орендної плати без урахування індексів інфляції, що з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу не надавало процесуальної можливості суду при проведенні обрахунків виходити за межі заявлених вимог.

Окремо, суд зазначає, що позивач не довів суду з приєднанням до матеріалів справи відповідних письмових доказів у підтвердження обставин щодо обчислення та виплати відповідачем розміру орендної плати у 2015-2017 роках по двом вищевказаним земельним ділянкам без урахування індексів інфляції. Також позивачем не доведені ті обставини, що 03 травня 2018 року відповідачем виплачена позивачу орендна плата за 2018 рік, в структурі якої включено недоплачену за життя первинного власника земельних ділянок ОСОБА_4 орендну плату за попередні роки, включаючи частково розмір орендної плати за 2017 рік. При цьому, порядок та умови витребування письмових доказів за клопотанням сторін судом роз`яснювалось під час підготовчого провадження, хоча таким правом сторона позивача на цій стадії провадження та до завершення розгляду справи по суті не скористалася.

За таких обставин, суд уважає недоведеним позивачем порушення відповідачем обов`язку по сплаті орендодавцю орендної плати по двом останнім договорам оренди землі як за 2015-2017 роки, так і за 2018-2019 роки стосовно її розмірів без урахування індексів інфляції, а навпаки судом з досліджених письмових доказів та проведених розрахунків установлено те, що у 2018-2019 роках норми вищезазначених двох договорів оренди відповідачем щодо обрахування та виплати орендної плати у визначених у договорах розмірах та з урахуванням вимог ст.162,163, 167-168, п.161 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України належно виконувались, а тому суд не вбачає підстав для розірвання зазначених договорів оренди двох земельних ділянок через недоведеність систематичності її невиплати з урахуванням індексів інфляції.

Також із урахуванням вищеустановлених обставин щодо розміру та періодичності виплати відповідачем позивачу орендної плати у 2018-2019 роках, суд також не вбачає ознак істотного порушення ТОВ «Альянс» умов двох вищенаведених договорів оренди земельних ділянок у розумінні ч.2 ст.651 ЦК України, оскільки виплата відповідачем ОСОБА_1 орендної плати за 2018-2019 роки проведена у більших розмірах, ніж визначено нормами двох діючих договорів оренди (розмір недоплаченої відповідачем орендної плати за 2015-2017 роки є недоведеним позивачем із наведенням відповідних розрахунків та розмірів відповідних сум), при відсутності грошового еквіваленту шкоди, завданої позивачу, яка значною мірою позбавляла орендодавця того розміру проіндексованої по рівню інфляції орендної плати, на отримання якої він розраховував при укладенні зазначених вище двох правочинів у травні 2018 році (такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, сформульованою Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 жовтня 2020 року (справа № 235/5121/19).

Також, суд приймаючи до уваги норми ст.162,163, 167-168, п.161 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, погоджуючись із доводами представника відповідача про те, що ТОВ «Альянс», в якості податкового агента, самостійно обраховувало та сплачувало податок із доходів фізичних осіб, військовий збір із розміру проіндексованої орендної плати за дві земельні ділянки за 2018-2019 роки, і в подальшому проводило виплату орендної плати орендодавцю без урахування зазначеного податку та збору, уважає, що з урахуванням здійснених позивачу виплат та обрахованих податку й збору фактичні нарахування та виплати орендної плати за два вищенаведені роки проведені ТОВ «Альянс» у більших розмірах, ніж це визначено двома діючими договорами оренди землі.

б) із приводу доводів позивача про збитковість двох укладених договорів оренди земельних ділянок та настання форс-мажорних обставин у виді карантинних заходів:

Із досліджених доказів у даній справі судом установлена відсутність недоотриманої позивачем орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2018-2019 роки, що одночасно підтверджує незавдання позивачу будь-яких збитків, що також з огляду на норми ч. 1 ст. 526, ч.2 ст. 651, ч. 2 ст. 652 ЦК України, абз. 2 п. 44 договору оренди землі від 12 листопада 2015 року, абз. 2 п. 38 договору оренди землі від 02 травня 2018 року не може бути самостійною підставою для судового розірвання вищезазначених договорів оренди земельних ділянок.

Також позивачем не наведено суду переконливих доводів, з посиланням на належні та допустимі докази, про те як запровадження у березні 2020 року карантинних обмежень на території України призвело до збитковості двох вищезазначених договорів оренди, також ОСОБА_1 не деталізовано порядку та умов обраховування грошового еквіваленту такої збитковості.

Наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) у даній справі не є документально підтвердженою подачею позивачем відповідного сертифікату Торгівельно-промислової палати України відповідно до вимог ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також позивач не навів суду переконливих доводів із посиланням на відповідні докази про те як обмеження у пересуванні по території України, зачинення позивача у фактичній самоізоляції та позбавлення можливості отримувати доходи від роботи вплинуло на виконання двох вищенаведених договорів оренди відповідачем і призвело до завдання ОСОБА_1 зазначеним товариством певних збитків.

Із урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги своєрідний виклад обставин та визначення меж заявленого позову ОСОБА_1 без конкретизації в його змісті розмірів недоплат орендної плати по кожному із двох договорів оренди земельних ділянок по певних роках, непідтвердженні обставин непереборної сили між сторонами даного спору, відсутності істотного порушення відповідачем умов двох вищенаведених договорів оренди земельних ділянок, суд уважає заявлений у даній справі позов необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити саме з цієї підстави.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. Відповідач та його представник не подали суду окремого розрахунку понесених цієї стороною судових витрат для їх стягнення з позивача.

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» про розірвання договорів оренди землі від 12 листопада 2015 року (з додатковою угодою) та від 02 травня 2018 року, укладених між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальність «Альянс» щодо земельних ділянок площею 0,3094 га (кадастровий номер :03:001:0439) та площею 3,4022 га (кадастровий номер :01:004:0066), які розташовані на території Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ТОВ «Альянс» (адреса реєстрації юридичної особи: вул. Горького, буд. № 46, сел. Липова Долина Липоводолинський район Сумська область, ).

Повне рішення суду складено 09 грудня 2020 року.

Суддя Д. В. Бутенко