Справа №524/7595/18
Провадження №2/524/42/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є власниками квартири НОМЕР_1, що знаходиться поверхом вище у цьому ж будинку.

Вказує, що 03 липня 2018 року його квартиру було затоплено. Після виявлення факту затоплення квартири він звернувся до ОСОБА_5, яка постійно мешкає за іншою адресою - у квартирі АДРЕСА_2, за відшкодуванням шкоди, заподіяної йому затопленням квартири. Від відповідача ОСОБА_5 отримав відмову у відшкодуванні.

Відповідно акту обстеження належної йому квартири, складеного комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» 06 липня 2018 року, було встановлено, що на час обстеження в межах квартири № НОМЕР_2 інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та водовідведення, які обслуговує ТОВ «Житлорембудсервіс», знаходяться в робочому та задовільному стані, протікань не має. Доступу до квартири НОМЕР_1 для обстеження сантехнічних мереж та обладнання не надано у зв'язку із відсутністю мешканців, об'єктивно встановити причину залиття не можливо у зв'язку із відсутністю доступу до квартири НОМЕР_1.

Згідно висновку про оцінку вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворилися внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 від 16.07.2018 року, складеного ФО-П ОСОБА_6, ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт станом на 16 липня 2018 року складає - 9210 грн., за проведення оцінки позивач сплатив 450 грн.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Добровільно відшкодувати спричинену матеріальну шкоду відповідачі відмовляються.

Просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі - 9210 грн. та судові витрати у розмірі 2014,80 грн.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, залучено сторін у справі та третю особу, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 51).

22 листопада 2018 року до суду від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 62-65).

Вказувала, що виходячи із Акту-обстеження квартири комісією не встановлено в якій саме квартирі був виток води та за яких обставин, адже обстеження всіх квартир не проводилося, як і не обстежувався стояк над квартирами на горищі, не обстежувалися вентиляційні канали. Звертає увагу, що квартира позивача знаходиться на 2 поверсі п'ятиповерхового будинку, а отже, над нею розташовано ще 3 поверхи та горище.

Просила відмовити у задоволенні позову.

17 січня 2019 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про посвідчення довіреності та допуску до участі у справі її представника ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 87-88).

08 квітня 2019 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів (т. 1 а.с. 115-122).

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, викликано для допиту як свідка ОСОБА_8, відкладено розгляд справи у зв'язку із неявкою учасників справи (т. 1 а.с. 125).

23 травня 2019 року до суду від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надійшла заява про припинення представництва ОСОБА_3 у даній справі (т. 1 а.с. 152).

18 червня 2019 року до суду від Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області надійшов висновок за повідомленням ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 179).

08 липня 2019 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про витребування інформації з ТОВ «Житлорембудсервіс» (т. 1 а.с. 180).

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, витребувано інформацію з ТОВ «Житлорембудсервіс» (т. 1 а.с. 182).

23 липня 2019 року до суду від ТОВ «Житлорембудсервіс» надійшла витребувана судом інформація (т. 1 а.с. 201-203).

10 вересня 2019 року до суду від представника відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надійшла заява про долучення до матеріалів справи письмових доказів (т. 1 а.с. 204-206).

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, викликано для допиту свідків - працівників ТОВ «Житлорембудсервіс», які складали акт обстеження та були членами аварійних бригад (т. 2 а.с. 10).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що відповідачем ОСОБА_3 не було надано доступ комісії ТОВ «Житлорембудсервіс» 06 липня 2018 року до її квартири НОМЕР_1 для складання Акту-обстеження. Відповідач ОСОБА_5 проживає у квартирі № НОМЕР_3 на 4 поверсі, що є вище поверхом квартири ОСОБА_3 Підтвердив також, що вище поверху ОСОБА_5 є ще квартира № НОМЕР_4, що розташована на 5 поверсі, а також технічний поверх, які не були оглянуті комісією 06 липня 2018 року або 03 липня 2018 року. До квартир № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 не ходив, у нього самого було затоплено всі приміщення.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання повторно не прибула. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні (т. 2 а.с. 4).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не прибула. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні (т. 2 а.с. 1).

Представник відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 проти позову заперечувала. Пояснила, що позивачем не надано доказів того, що саме квартирою НОМЕР_1 було затоплено його квартиру. Сам Акт-обстеження від 06 липня 2018 року, складений ТОВ «Житлорембудсервіс» не містить інформації щодо того, в якій саме квартирі був виток води та за яких обставин, адже обстеження всіх квартир не проводилося ТОВ «Житлорембудсервіс». Крім того, в самій квартирі НОМЕР_1 також було затоплення - затікання стін. У цій квартирі проживали знайомі ОСОБА_3 Сама відповідач ОСОБА_3 у даній квартирі не проживає, а лише зареєстрована. Просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

Представник третьої особи - ТОВ «Житлорембудсервіс» у судове засідання повторно не прибув з невідомих причин, про час, дату та місце розгляду справи керівництво третьої особи повідомлялося належним чином засобами рекомендованого поштового зв'язку. Про причини неявки у судове засіданні свого представника адміністрація не повідомляла.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію [про захист прав людини і основоположних свобод] та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 106-107).

03 липня 2018 року сталося залиття квартири № АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Як постає з Акту-обстеження від 06 липня 2018 року, складеного ТОВ «Житлорембудсервіс» (т. 1 а.с. 9) було проведено обстеження квартири № АДРЕСА_1 на предмет залиття, згідно звернення ОСОБА_1 від 04 липня 2018 року.

Відповідно до зазначеного Акту-обстеження, зі слів мешканця квартири № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ним самовільно було перекрито в підвальному приміщенні запірна арматура на стояку холодного та гарячого водопостачання для виконання ремонтних робіт в квартирі про що було повідомлено мешканцям вище розташованих квартир в усній формі. По закінченню виконання ремонтних робіт ОСОБА_1 було відновлено водопостачання по стояку про що він повідомив мешканців вище розташованих квартир та квартири НОМЕР_1, залишивши записку в дверях їхньої квартири.

Крім того, в акті також зазначено, що на час обстеження в межах квартири № НОМЕР_2 інженерні мережі холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, які обслуговує ТОВ «Житлорембудсервіс», знаходяться в робочому та задовільному стані, протікань немає. Доступ в квартиру НОМЕР_1 для обстеження сантехнічних мереж та обладнання комісії не надано в зв'язку з відсутністю мешканців.

Комісією було зроблено висновок, що можливо мав місце виток води з джерела, що знаходиться в вище розташованій квартирі, але об'єктивно встановити причину залиття неможливо у зв'язку із відсутністю доступу до квартири НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 9).

16 липня 2018 року суб'єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 було зроблено звіт з оцінки вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворилися внаслідок залиття квартири № АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Так, згідно даного звіту ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворилися внаслідок залиття квартири становить 9210 грн.

Відповідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 15 цього ж Кодексу, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

У частині 3 статті 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 22 цього ж кодексу особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного Кодексу України).

Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного Кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Суд констатує, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

На підтвердження факту спричинення шкоди та її розміру позивачем ОСОБА_1 були надані суду копія акту-обстеження квартири № АДРЕСА_1 та копія звіту оцінювача з визначення ринкової вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворилися внаслідок залиття квартири позивача.

Так, суд відзначає, що актом-обстеження від 06 липня 2018 року підтверджено лише факт залиття квартири, власником якої є позивач. Будь-яких інших відомостей як щодо самого факту затоплення квартири № НОМЕР_2, у тому числі причин затоплення, особи або осіб, з вини яких сталося таке затоплення, вказаний акт не містить.

Суд погоджується із доводами відповідача ОСОБА_5, викладеними у її відзиві на позов (т. 1 а.с. 62-65) про те, що комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» не було встановлено в якій саме квартирі був виток води та за яких обставин, оскільки даний акт має лише припущення, що можливо мав виток води із джерела, що знаходиться в вище розташованій квартирі НОМЕР_1, але не констатує такий факт, оскільки у комісії був відсутній доступ до цієї квартири.

Крім того, комісією ТОВ «Житлорембудсервіс» не проводився огляд інших квартир вище на предмет можливого витоку води із цих квартир та/або технічного приміщення (горища), що розташований вище 5 поверху будинку, оскільки квартира позивача розташована на 2 поверху 5-ти поверхового будинку.

Суд погоджується також із доводами відповідача ОСОБА_5 про те, що наявний в матеріалах справи акт-обстеження не відповідає формі акту, затвердженої в додатку № 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Так, щодо самого Акту-обстеження квартири від 06 липня 2018 року, складеного комісією ТОВ «Житлорембудсервіс», суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який є додатком № 4 до даних Правил.

Згідно додатку № 4 до Правил, що має назву «Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)», який є чинним та таким, що має використовуватися експлуатаційною організацією у своїй діяльності, такий Акт має бути затверджений, насамперед, начальником цієї організації із зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові такої особи та має містити печатку організації.

Крім того, такий Акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету.

Також, дана форма Акту передбачає зазначення в ньому причини залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також висновків і рекомендацій комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше).

Вказаний акт підписується членами комісії та мешканцями квартир.

Отже, згідно додатку № 4 вищевказаних Правил, Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії.

Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Суд звертає увагу, що наданий позивачем суду Акт-обстеження від 06 липня 2018 року (т. 1 а.с. 9) таких відомостей не містить, і по своїй формі не відповідає встановленому Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання).

Із листа ТОВ «Житлорембудсервіс» від 19 липня 2019 року за № 01-05/465, наданого на виконання вимог ухвали суду від 08 липня 2019 року про надання інформації (т. 1 а.с. 203), постає, що 03 липня 2018 року в реєстрі отриманих заявок зафіксовано 2 (два) виклики аварійної бригади за адресою: АДРЕСА_1 о 19.26 год. та 22.42 год. Виклик було здійснено невідомою особою, оскільки анкетні дані особи, яка здійснила виклик не зафіксовано.

Аварійна бригада № 9, що виїхала на 1 виклик виявила, що має місце затоплення квартири № НОМЕР_2. Бригадою було перекрито стояки гарячого та холодного водопостачання по стояку квартири № НОМЕР_2. Доступу до квартири НОМЕР_1 працівникам аварійної служби надано не було у зв'язку із відсутністю вдома мешканців цієї квартири. Внутрішньобудинкові мережі, доступ до яких було надано, знаходилися в робочому та задовільному стані.

Отримавши повторний виклик о 22.42 год. про появу мешканців квартири НОМЕР_1, яка знаходиться над квартирою № НОМЕР_2 аварійною бригадою № 2 було повторно обстежено внутрішньобудинкові мережі та не було виявлено пошкоджень. Доступ до квартири НОМЕР_1 працівникам аварійної бригади надано не було. Холодне та гаряче водопостачання було подане по стояку квартир № НОМЕР_2 та НОМЕР_1. Затоплення квартири після подачі водопостачання не повторилося.

ТОВ «Житлорембудсервіс» було надано анкеті дані працівників аварійних бригад № 9 та № 2, які виїжджали на виклики, а саме відповідно: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_12 і ОСОБА_13

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15, котрі входили до складу комісії ТОВ «Житлорембудсервіс», у судовому засіданні підтвердили факт виходу до квартири позивача, їх явки до квартири НОМЕР_1 поверхом вище, де їм жодна особа двері не відкрила, відомості, які були викладені в акті, а також не заперечували, що інші квартири, які розташовані поверхами вище вони не відвідували, труби водопостачання і водовідведення були перевірені лише у квартирі позивача, причини затоплення квартири позивача вони не встановлювали.

Зокрема, свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що працює у ТОВ «Житлорембудсервіс» інженером технічного відділу і складала акт-обстеження квартири № НОМЕР_2, але не пам'ятає власника квартири, яку було затоплено. Обстеження проводили разом із ОСОБА_15, підтвердила свій підпис на оригіналі акту-обстеження. Причину затоплення встановити було неможливо оскільки у кв. НОМЕР_1 двері ніхто не відчинив, а без допуску до квартири причину встановити неможливо. Підтвердила, що комісія ходила лише до кв. НОМЕР_1. До квартири № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 не ходили. Комісія вияснила і перевірила лише факт залиття квартири, причину не встановили.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що працює начальником технічного відділу ТОВ «Житлорембудсервіс», була у складі комісії з обстеження квартири № НОМЕР_2, підтвердила свій підпис на Акті-обстеженні від 06 липня 2018 року. Позивача не пам'ятає. Підтвердила, що комісія ходила до квартири НОМЕР_1, двері в квартирі ніхто не відкрив. Повідомила суду, що те, що винуватцем затоплення квартири № НОМЕР_2 є квартира НОМЕР_1, але такий висновок був припущенням комісії, на інші поверхи не ходили і ні з ким не спілкувалися. По системі водопостачання («стоякам») вода була відкрита при перевірці, а мешканець квартири № НОМЕР_2 повідомив, що сам включив воду для відновлення водопостачання після першого відключення водопостачання.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює сантехніком у ТОВ «Житлорембудсервіс». Виїздив у складі аварійної бригади № 9 на виклик, позивача не знає і нічого не пам'ятає.

Позивач ОСОБА_1 пояснив суду, що свідок ОСОБА_10 приїздив у складі бригади по підключенню його квартири.

Допитаний свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що працює також сантехніком у ТОВ «Житлорембудсервіс» у бригаді № 2. Нічого не може сказати детально. Обстеження квартир по стоякам у під'їзді позивача не робили, по квартирах не ходили.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що працює зварювальником. Нічого не пам'ятає, працює постійно з ОСОБА_10 у бригаді № 9. Виїзду до позивача не пам'ятає. Актів виїзду і здійснення робіт не складали, оскільки не уповноважені.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює електрогазозварювальником і є з ОСОБА_12 напарниками, працюють у бригаді № 2. Нічого не пам'ятає і не може пояснити. Акти про виконання робіт не складають.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, оскільки ці свідки фактично підтвердили лише їх виїзд у складі бригад за викликами для відключення та поновлення водопостачання у квартири. Будь-яких актів ними не складалося, тобто дані свідки не можуть підтвердити дійсні обставини подій, що мали місце 03 липня 2018 року.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не було надано і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 протиправних дій або бездіяльності, а також наявність причинного зв'язку між такими діями/бездіяльністю і наслідками у виді залиття квартири позивача.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частинами 2, 3 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Будь-які клопотання щодо встановлення та викликів для допиту очевидців події залиття квартири належної позивачеві, призначення в даній цивільній справі судової експертизи з метою з'ясування причин залиття квартири та осіб, винних в такому залитті, сторонами суду не заявлялись.

Крім того, позивачем та представниками сторін не було надано суду підготовлених на замовлення учасника справи експертних висновків. Наданий позивачем Звіт вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворилися внаслідок залиття квартири позивача не містить дослідження обставин та встановлення причин залиття квартири та осіб, винних у такому залитті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем ОСОБА_1 та його представником не доведено за допомогою належних і допустимих, безспірних та достовірних доказів (засобів доказування) того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності квартирі 03 липня 2018 року та в результаті якого позивачеві була заподіяно матеріальна шкода, відбулося саме з вини відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Посилання позивача на те, що винуватицею залиття його квартири № НОМЕР_2 є квартира НОМЕР_1 лише тільки внаслідок її знаходження поверхом вище над його квартирою (поверх № 3) має форму виключно припущень.

Суд повторно звертає увагу учасників справи, що у ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов'язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, суд констатує, що надані позивачем та його представником в судовому засіданні пояснення щодо вини ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у залитті квартири ОСОБА_1 не підтверджуються належними та допустимими доказами, мають форму припущень, що суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає правилам доказування в цивільному процесі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини відповідачів у завданні шкоди майну позивача матеріали справи не містять.

При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов'язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди є недоведеним, а звідси таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо понесених сторонами судових витрат, суд виходить з того, що сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору, оплаті оцінки висновків по визначенню розмірів шкоди та вартості правової допомоги не підлягають стягненню із відповідачів внаслідок відмови у задоволенні позову.

Відповідачі не вказували про факт понесення ними судових витрат та не заявляли будь-які вимоги щодо їх відшкодування.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76 - 81, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_7, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі: - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_8, проживає: АДРЕСА_2;

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: АДРЕСА_2.

Третя особа: ТОВ «Житлорембудсервіс», , юридична адреса: м. Кременчук, вул. Небесної Сотні, буд. № 32.

Повний текст рішення виготовлено 13 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: