Провадження № 2/344/1481/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Грегулецької Х.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що відповідно до укладеної генеральної угоди про рестуризацію заборгованості від 05.01.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 12402,67 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків в розмірі 10% на рік. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 21558,56 гривень.

Позивач просив суд розглянути справу без його представника, надав згоду на ухвалення заочного рішення. 27/11/2020 позивачем долучено до матеріалів справи письмові докази та заявлено клопотання про огляд веб-сайту, за змістом якого представник банку просив оглянути та зафіксувати зміст.

Відповідач повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Відповідач не подав суду відзиву на позов чи його заперечення.

Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Письмовими доказами, за змістом ст. 95 ЦПК України, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст.100 ЦПК України Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Частиною 7 ст. 85 ЦПК України, встановлено, що у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Згідно ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивачем до позову надано витяг "Умов та правил надання банківських послуг", в якому наявний розділ 2.1. Умов, із зазначенням, що Умови надані в редакції, що діяла на момент підписання заяви, а оригінал документу знаходиться у позивача. Представником позивача не викладено обставин та не надано доказів щодо неможливості самостійно доставити докази суду, зокрема розділу 2.1. Умов та правил надання банківських послуг, що містяться в мережі Інтернет на офіційному сайті позивача за посиланням: https://privatbank.ua/terms, та доступні за наступним шляхом: "Архів договорів", перейти за посиланням "більше", повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на перше число місяця дати договору)», розділ 2.1 (2.1.1). Позивач зазначає, що оригінал документа знаходиться саме у позивача, а не на офіційному сайті останнього. Також відсутнє підтвердження та обгрунтування того, що редакція "Умов та правил надання банківських послуг", на яку посилається позивач, розміщена на зазначеному веб-сайті, саме станом на день укладення договору, а не в інший період часу. При цьому суд враховує те, що веб-сайт за посиланням: https://privatbank.ua/terms належить саме позивачу АТ КБ "ПРИВАТБАНК", а інформація, що розміщена на ньому має мінливий характер і залежить виключно від волевиявлення і дій позивача.

Таким чином за змістом процесуального закону електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано паперову копію електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк», отже, доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано, тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про огляд веб-сайту.

Судом встановлено наступні обставини.

13/12/2012 відповідач звернувся до позивача із заявою про встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в заяві не зазначено, підтвердив згоду на те, що заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua складає між позивачем та відповідачем Договір надання банківських послуг.

05/01/2015 між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, зазмістом якого заборгованість складає 13722,67 гривень. Пунктом 2.1. Угоди передбачено, що банк надає відповідачу терміновий кредит в сумі 12402,67 гривень, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за спірний період складає 21558,56 гривень, яка складається з наступного: 12402,67 гривень - заборгованість за кредитом, 6128,98гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3026,91 гривень - заборгованість за пенею.

В ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

В п. 1 ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже договір позики є укладеним з моменту отримання відповідачем позики у позивача.

В п. 1 ст. 634 ЦК України вказано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Таким чином позивачем доведено приєднання відповідача до умов надання позик на умовах позивача у формі приєднання у спосіб безпосереднього отримання відповідної позики.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів та розрахунку на спростування вимог позивача відповідач суду не надав.

Заяв про застосування позовної давності відповідач суду не подав.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами.

В ч. 1 ст. 133 ЦПК України вказано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05/01/2015 в сумі 21558,56 гривень та 1921 гривень судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бородовський С.О.