Справа № 288/788/20
Провадження № 2/288/287/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудника М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

В поданому позові позивач просить визнати спільним нерухоме майно подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як майно, яке було отримано в шлюбі, визнати ідеальні частки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у спільному майні, а саме: - земельна ділянка кадастровий номер: :02:008:0007, площа 0.25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка кадастровий номер: :02:008:0009, площа 0.2791 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним.

10 грудня 2020 року від сторін надійшла уточнена заява про затвердження мирової угоди шляхом зняття арешту з майна відповідача, в якій сторони просять: «1. Затвердити мирову угоду від 10 грудня 2020 року по даній справі ухвалою суду. 2. Скасувати постанову в.о. начальника Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Човган Світлани Володимирівни від 09 липня 2020 року ВП № 57335036 при примусовому виконанні про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника на підставі судового наказу № 288/193/18 від 01 жовтня 2018 року, що видав Попільнянський районний суд Житомирської області. 3. Зняти арешт з нерухомого майна, яке належить Відповідачу і складається з: - житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Бердичівському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 30 під реєстровим № 3215 (Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 січня 2006 року, серія ВСО № 202584, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20 лютого 2006 року); - земельної ділянки кадастровий номер: :02:008:0007, площа 0.25 га, адреса: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 159383, виданий 11 червня 2008 року); - земельної ділянки кадастровий номер: :02:008:0008, площа 0.12 га, адреса: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 159384, виданий 11 червня 2008 року); - земельної ділянки кадастровий номер: :02:008:0009, площа 0.1591 га, адреса: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 159384, виданий 11 червня 2008 року); - земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0424, площа 0.0673 га, адреса: на території Жовтневої сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 132604, виданий 27 вересня 2004 року). 4. Закрити провадження по справі № 288/788/20. 5. Направити ухвалу про затвердження мирової угоди шляхом зняття арешту з майна боржника суб`єкту виконання.»

Позивач в підготовчому судовому засіданні просила затвердити мирову угоду, укладену між сторонами та закрити провадження по справі.

В підготовчому судовому засіданні відповідач, не заперечував проти затвердження даної мирової угоди та закриття провадження по справі.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, шляхом зняття арешту з майна відповідача, мирову угоду та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Згідно частини сьомої статті 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої - четвертої статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини чітко врегульовано законом і вони не можуть змінюватися волевиявленням сторін.

Таким чином, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати в тому числі, чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Згідно п.2, 3 поданої сторонами мирової угоди від 10 грудня 2020 року визначено скасувати постанову державного виконавця від 09 липня 2020 року в виконавчому провадженні ВП № 57335036 про арешт майна на підставі судового наказу № 288/193/18 та зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови про арешт майна боржника серії ВП № 57335036 від 09 липня 2020 року, на підставі судового наказу № 288/193/18, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 13 лютого 2018 року, в зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 . /а.с.49/

Тобто, як вбачається з матеріалів справи та тексту мирової угоди від 10 грудня 2020 року, поданої на затвердження суду, спірні правовідносини стосуються скасування постанови державного виконавця та зняття арешту з нерухомого майна від 09 липня 2020 року, який накладено в межах виконавчого провадження про стягнення аліментів, позовну заяву про поділ майна подружжя подано 18 червня 2020 року, а відтак умови поданої до суду мирової угоди знаходяться поза межами заявленого предмету спору щодо поділу майна.

В даному випадку сторони намагаються шляхом укладення мирової угоди в справі про поділ майна подружжя, скасувати постанову державного виконавця та зняти арешт з майна відповідача, який був накладений при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини, а тому умови мирової угоди суперечать закону.

В ухвалі від 01 серпня 2018 року в справі № 760/15287/15-ц та постанові від 30 травня 2018 року у справі №759/4103/16-ц, Верховним Судом зроблено правові висновки, що суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

На підставі вищевикладеного, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, суд приходить до висновку, що положення поданої сторонами мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та приходить до висновку, що в затвердженні мирової угоди належить відмовити та продовжити судове провадження у справі.

При цьому, суд зазначає, що відмова у затвердженні мирової угоди не призводить до порушення конституційної засади судочинства рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не має наслідком порушення права особи на судовий захист, який реалізується в такому випадку у процесі доказування позовних вимог. У такому разі право на звернення до суду забезпечується можливістю апеляційного та касаційного оскарження рішення по суті спору.

Керуючись статтями 13, 43, 44, 49, 197, 200, 207, 255, 256, 258, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи у підготовчому судовому засіданні по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник