Справа № 627/442/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, третя особа - Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,27 га та 7,91 га, які розташовані на території В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 8,27 га згідно державного акту серії ІV - ХР №003703, яку ОСОБА_2 фактично успадкував за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 7,91 га згідно державного акту серії ІV - ХР №003703, яку ОСОБА_2 фактично успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Позивач з метою прийняття спадщини звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки після смерті батька ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідач та третьої особи в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяву про слухання справи у їх відсутність та при прийнятті рішення покладалися на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого мається в матеріалах справи, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,91 га, яка розташована на території В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003827, що підтверджується копією державного акту, оскільки з оголошення в газеті вбачається, що оригінал вказаного державного акту втрачено.

Як вбачається зі ст. 524 Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не

змінено заповітом.

Згідно ст. 534 Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно заповіту, посвідченого 06.11.2002 року секретарем В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_4 все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, яке на день його смерті йому належатиме заповідав ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02.12.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, а копії спадкової справи №190/2003 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_4 , то єдиним спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

Окрім цього з довідки В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 11.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) був зареєстрований сам.

Також матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яка складається з земельної ділянки площею 8,27 га, яка розташована на території В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003703, що підтверджується копією державного акту, оскільки з оголошення в газеті вбачається, що оригінал вказаного державного акту втрачено.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно заповіту, посвідченого 12.08.2004 року секретарем В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_3 належну їй на праві власності земельну ділянку розміром 8,27 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003703 заповідала своєму синові ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не скасований, про що свідчить відмітка в заповіті та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.10.2020.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_2 проживаючи з нею на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 11.02.2020 року №33, копія якої мається в матеріалах справи.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_3 немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62231534 від 28.10.2020 року, з якої вбачається, що по параметрам запиту: ОСОБА_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 - інформація відсутня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 8,27 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003703, яку ОСОБА_2 фактично успадкував за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 7,91 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003703, яку ОСОБА_2 фактично успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

Факт, що позивач являється сином спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 , копія якого мається в матеріалах справи.

Позивач з метою прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у оформленні спадкових справ після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2020 року.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_2 немає, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62231524 від 28.10.2020 року, з якої вбачається, що по параметрам запиту: ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 - інформація відсутня.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на земельні ділянки підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003703 та серії ІV - ХР №003827.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_2 та до спадкового майна входять земельні ділянки.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225,1265 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до В`язівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, третя особа - Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 7,91 га, кадастровий номер :02:00:116 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003827 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 8,27 га, кадастровий номер :01:00:159 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР №003703 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ).

В`язівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: провул. Погорєлова №2, с. В`язова, Краснокутський район, Харківська область, ).

Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області (місцезнаходження: вул. Миру №138, смт Краснокутськ, Краснокутський район, Харківська область, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА