Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/2103/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання: Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за заявою Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, заінтересована особа: відділ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИВ:

Чаплинська селищна об`єднана територіальна громада в особі Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області звернулася в суд з позовом про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своєї заяви, зазначає, що після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в розмірі 6.51 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифіката серії ХС №0093789. Посилаючись на те, що спадкоємців на земельну частку (пай), які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, позивач просив визнати спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 та складається з земельної частки (пай) площею 6.51 в умовних кадастрових гектарах, розташована в с. Першокостянтинівка Чаплинського району району, відумерлою.

Представник Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги викладені у заяві підтримує.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в судове засідання також не з`явився, подавши пояснення на заяву про визнання спадщини відумерлою у яких вказував, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не наділене повноваженнями щодо розпорядженнями земельними ділянками колишніх колективних сільськогосподарських підприємств та просив суд розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за життя отримала право на земельну частку (пай) в розмірі 6.51 умовних кадастрових гектарів, із земель колишнього КСП "Присивашське" в с. Першокостянтинівка Чаплинського району Херсонської області, відповідно до сертифіката серії ХС №0093789.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №5 від 25.10.2017 року ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру «24782631 від 21.09.2010 року після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилася.

Відповідно до довідки Чаплинської селищної ради №938 від 06.11.2017 року, ОСОБА_1 на день смерті була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58548275 від 02.12.2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58548232 від 02.12.2019 року заповіти від імені ОСОБА_1 не посвідчувалися.

Відповідно до довідки Чаплинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №1170/15.19-26 від 04.12.2019 року згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про шлюб ОСОБА_1 та актових записів про народження дітей даної громадянки не виявлено.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність осіб, які б у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняли або мають право на її прийняття.

У свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються нормиЦК УРСР 1963 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщина на належне їй майно відкрилася в період дії ЦК УРСР1963 року, суд прийшов до висновку, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати положення ЦК УРСР, які діяли на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з даною заявою про визнання спадщини відумерлою, Територіальна громада послалася на статтю 1277 діючого Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеними в листі від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13, із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (ст. 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (ст. 1277 ЦК України), правила абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід застосовувати, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР.

Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого ч. 2 ст. 1277 ЦК та абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

В силу ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Як зазначено вище та встановлено судом ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже спадщина на належне їй майно відкрилась в період чинності ЦК УРСР, нормами якого було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

За змістом ст. 560 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Отже ЦК Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою та передачу її в комунальну власність.

Оскільки ЦК УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщини відумерлою, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524-555 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 81, 84, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, заінтересована особа: відділ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання спадщини відумерлою -відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко