Справа № 500/6030/19
Провадження № 2/946/182/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.,

при секретарі - Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року представник позивача звернулась до суду з позовом, яку згодом було остаточно уточнено, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому та відповідачам належить на праві спільної сумісної власності, відповідно до свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_1 , виданого Ізмаїльським МБТІ 21.07.1994 року, квартира з гаражем літ. А за адресою: АДРЕСА_1 . Майно отримано в порядку приватизації.

Під гараж літ. А ОСОБА_1 виділено земельну ділянку, кадастровий №:01:026:0054, для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0023 га, за адресою: АДРЕСА_2 , яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії IV-ОД №066142, виданим Ізмаїльською міською Ради народних депутатів 11.02.2002. Не зважаючи на встановлений порядок користування квартирою з гаражем, вільно розпоряджатися майном, він не може, оскільки, повинен усі дії узгоджувати з співвласником. Взаєморозуміння щодо спільного володіння з співвласниками не вдається досягнути у позасудовому порядку шляхом укладення договору про виділ частки, у зв`язку з чим, вимушен звернутися до Суду для визначення частки у праві спільної сумісної власності, виділу частки в окремий об`єкт нерухомості та припинення спільної часткової власності.

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2019 року було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із первісним позовом.

Представником позивача за первинним позовом до суду надано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити. Вимоги зустрічної позовної заяви відомі, зрозумілі та визнаються у повному обсязі.

Позивачами за зустрічним позовом надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 від 21.07.1994 року (а.с.14).

З довідки, що надана Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації № 73 від 18.09.2001 року вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві особистої часткової власності сарай літ. «Г», розташований у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , який фактично є гаражем (а.с.22).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю № 2293 від 11.02.2002 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕР № 279616 від 19.01.2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,0023 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 06, належить ОСОБА_1 (а.с.23-26).

За положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Крім цього, відповідно до п. 5. Постанови пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сім`ю (2006-07). При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до дослідження, складеного судовим експертом ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» Скибінською Т.М. за №133/2019 від 09.10.2019 року:

-частка, яка складає гараж літ. А, площею 25,9 кв.м., розташований на земельній ділянці, кадастровий №:01:026:0054, по АДРЕСА_2 , та фактично знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , становить - 11/100 частин;

-можливо з технічної точки зору виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 11/100 частин, які належать ОСОБА_1 , до складу яких входить гараж літ. А, площею 25,9 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0023 га, кадастровий №:01:026:0054, по АДРЕСА_2 ;

-частка, яку складає квартира АДРЕСА_3 , та фактично знаходиться користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , становить - 89/100 частин;

-можливо з технічної точки зору виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 89/100 частин, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , до складу яких входить квартира АДРЕСА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачу за первинним позовом та позивачу за зустрічним позовом належну частину об`єкту нерухомості, відповідно до дослідження, складеного судовим експертом ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» Скибінською Т.М. за №133/2019 від 09.10.2019 року.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст.12, 76-81, 89, 263, 265, 268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 13 лютого 2017 року, орган, що видав 5119, ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), у праві спільної сумісної власності на квартиру з гаражем літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , складає 11/100.

В порядку поділу майна виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 13 лютого 2017 року, орган, що видав 5119, ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 11/100 частин нерухомого майна, до складу яких входить гараж літ. А, площею 25,9 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0023 га, кадастровий № :01:026:0054 по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 , виданий 13 лютого 2017 року, орган, що видав 5119, ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), право власності на гараж літ. А, площею 25,9 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,0023 га, кадастровий № :01:026:0054 по АДРЕСА_2 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення частки, виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 15 березня 1998 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2004 року, ІПН НОМЕР_7 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), у праві спільної сумісної власності на квартиру з гаражем літ. А за адресою: АДРЕСА_1 , складає 89/100.

В порядку поділу майна виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 15 березня 1998 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2004 року, ІПН НОМЕР_7 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 89/100 частин нерухомого майна, до складу яких входить квартира АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 15 березня 1998 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2004 року, ІПН НОМЕР_7 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), право спільної власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Припинити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру з гаражем літ. А за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова