Ленінський районний суд м. Харкова
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2020р. Справа №642/6737/19 Провадження №2/642/185/20
Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;
Секретаря Пшенична Т.М.;
За відсутності позивача ОСОБА_1 , яка заявила про розгляд справи за його відсутності, відсутності відповідача ОСОБА_2 , треті особи Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , яки заявили про розгляд справи за їх відсутності;
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощенного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням, -
Позивач заявляє позовні вимоги до відповідача, а саме:
- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
На теперішній час в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_12 , дочка ОСОБА_8 та неповнолітня онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.08.2019 року.
Як вбачається з ордеру на житлове приміщення, вказана квартира АДРЕСА_1 є ізольованою, двохкімнатною, житловою площею 32,6 кв.м.
Зазначена вище квартира є моїм та дітей постійним місцем проживання.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком, з яким позивачка знаходилася у шлюбі з 23.11.1991 року та шлюб з яким було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 липня 2019 року по справі №642/2779/19, що підтверджується копією зазначеного судового рішення.
ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2004 року у зв`язку з припиненням шлюбних та сімейних відносин, про що також зазначено в рішенні суду по справі № 642/2779/19.
Відповідач в 2004 році зібрав свої речі, залишив ключі та добровільно пішов з дому. Жодних перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою я та члени родини не чинили.
Місце проживання відповідача на теперішній час мені не відомо, бо відносин ми не підтримуємо.
Особисті речі відповідача та належне йому майно в квартирі відсутні.
Тому позивач заявляє позовні вимоги.
Харківська міська радав в наданих поясненнях суду вказала: В провадженні Ленінського районного суду міста Харкова знаходиться цивільна справа № 642/6737/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи:Харківська міська рада, ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв`язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.
Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач належним чином не обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування- житловим приміщенням.
Харківська міська рада вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивач, звертаючись до суду з вищезазначеною позовною заявою, не надала належних, допустимих та достатніх письмових доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту не проживання особи за місцем мешкання протягом певного часу.
Відповідно до ст. ст. 47, 48 Конституції України кожній особі гарантовано право на житло. Згідно з ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду.
Стаття 72 ЖК УРСР передбачає можливість визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено
Верховний Суд України в п. 10 постанови Пленуму «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до п. 5 та 7 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них, а також взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.
Відповідно до п. 2 ч. З ст. 71 ЖК, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 за громадянами, відсутніми в місці постійного проживання за умовами й характером роботи (екіпажі суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій, інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), зберігається право користування жилим приміщенням на період цієї роботи.
Так, в позовній заяві немає доказів, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі.
Визнання ОСОБА_2 таким, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , порушить їх конституційне право на житло, що закріплено у статті 47 Конституції України.
Тому вимагают: Відмовити ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_12 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - повністю.
Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги визнали.
Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві в наданої суду.
На підставі досліджених доказів, судом встановлено наступні факти та обставини:
На теперішній час в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , її колишній чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_12 , дочка ОСОБА_8 та неповнолітня онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 29.08.2019 року.
Як вбачається з ордеру на житлове приміщення, вказана квартира АДРЕСА_1 є ізольованою, двохкімнатною, житловою площею 32,6 кв.м.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком, з яким позивачка знаходилася у шлюбі з 23.11.1991 року та шлюб з яким було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 липня 2019 року по справі №642/2779/19, що підтверджується копією зазначеного судового рішення. Таким чином відповідач не є членом родини позивачки.
ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2004 року у зв`язку з припиненням шлюбних та сімейних відносин, про що також зазначено в рішенні суду по справі № 642/2779/19, що свідчить визнання третіми особами вказаних позовних вимог.
Особисті речі відповідача та належне йому майно в квартирі відсутні.
Як вбачається з відповіді КНП «Міська поліклініка №24» Харківської міської ради від 05.09.2019 року на адвокатський запит, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою до КНП «Міська поліклініка №24» у ЦНПМД амбулаторію №4 за період з 1 січня 2018 року не звертався, на «Д» обліку не знаходився, декларацію з дільничним лікарем не заключав.
Таким чином, з 2004 року ОСОБА_2 у квартирі не проживає, житловими приміщеннями не користується, понад шість місяців.
Дослідив та оцінив у сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:
Ст. 71, 72, Житлового Кодексу України передбачено: При тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , не проживає та не користується вказаним житловим приміщенням понад 6(шість) місяців, що відповідно до вимог ст..ст.71, 72 ЖК України є підставою для задоволення позовнимх вимог.
Суд не погоджується з поясненнями Харківської міської ради, т.я відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Третьою особою не надано суду доказів щодо поважності причини відсутності відповідача за вказаною адресою понад шість місяців, а тому правова позиція на вказаної особи думку суду є хібною.
Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий витрати у сумі 788 грн. 40 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв