________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/157/20
УХВАЛА

09.01.2020 року

Київський районний суд м. Одеси

В складі судді Калашнікової О.І.

Розглянув заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі 947/31839/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Встановив:

27.12.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

27.12.2019 року від представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надано заявупро вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач вимагає накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_3 , що знаходяться на всіх рахунках ОСОБА_3 в банківських установах, посилаючись на те, що відповідач є моряком далекого плавання, тривалий час перебуває за межами України та ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 , 2014 року народження та приховує свій заробіток.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

В заяві про забезпечення позову заявник не навів доказів, чому не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також заявник не зазначив доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд вважає вимоги про накладення арешту на всі рахунки ОСОБА_3 в банківських установах не є адекватним заходом до забезпечення позову про стягнення аліментів.Крім того позивачева сторона не надала відомості щодо належності відповідачу рахунків в банківських установах, не зазначила номери цих рахунків та назву банківських установ.

В порушення положень ст.151 ЦПК України заявник не зазначив, яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суддя Калашнікова О.І. отримала дану заяву разом з іншими документами 04.01.2020 року, перший робочий день після отримання заяви - 08.01.2020 року.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.