Справа № 180/2213/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада м. Марганця в особі Марганецької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Позов обґрунтовує тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_2 , крім неї співвласником квартири є її донька ОСОБА_3 .. З 20.05.2013 року відповідач в квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Відповідач перешкоджає їй вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, вона не може її продати, оскільки потенційні покупці відмовляються від купівлі до того часу поки ОСОБА_2 буде знятий з реєстрації.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи: Марганецька міська рада пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2004 року позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Іншим співвласником квартири є ОСОБА_3 (а.с.6).

В зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , 1962 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.12) та копією домової книги (а.с.8-10).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 04 грудня 2019 року (а.с.18).

13 листопада 2019 року директором КП «центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м.Марганця» Петрук А.В., в присутності мешканців будинку АДРЕСА_4 - ОСОБА_4 (кв.№72), ОСОБА_5 (кв.№66) та ОСОБА_6 (кв.№67) складено акт про те, що ОСОБА_2 , 1962 року народження, не проживає в квартирі АДРЕСА_5 з 20.05.2013 року (а.с.11).

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є співвласником частини квартири АДРЕСА_5 , відповідач, хоча і зареєстрований в квартирі, однак не проживає в ній з 20.05.2013 року. Факт реєстрації в квартирі відповідача, який в ній не проживає, порушує права позивача як власника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко