Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 336/6525/2020

2/336/3456/2020

м. Запоріжжя 10 грудня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Олексієнко С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа АТ «Укрсиббанк», про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, за яким вказує, що з 23.04.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі 13.03.2007 року сторонами у справі за кредитні кошти було придбано квартиру по АДРЕСА_1 , вартість якої складає 23 000 доларів США.

На теперішній час сума заборгованості за кредитним договором складає 60 000,00 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд поділити майно подружжя, а саме визнати за ОСОБА_3 Ѕ не сплаченої заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 13.03.2007 року у сумі 30 000 грн.

Справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, при цьому відповідач, не подав відзив.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно із ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому ч.4 ст. 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно до договору від 13.03.2007 року позивачем за кредитні кошти по договору про надання споживчого кредиту також від 13.03.2007 року було придбано квартиру по АДРЕСА_1 , вартість якої складає 23 000 доларів США.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

При цьому, позивач наголошує, що квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі, бо з 23.04.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Натомість, доказів перебування сторін у шлюбі позивач не надала, а лише обмежилася поданням копії судового рішення, з якої неможливо встановити імена сторін.

Більш того, матеріали справи не містять доказів наявності боргу в сумі 60 000 гривень за вищевказаним кредитним договором.

Отже, позивачем не було надано ні під час розгляду справи в суді належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог,що є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 65, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа АТ «Укрсиббанк», про поділ майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін