Справа № 481/1154/20
Провадж.№ 2/481/290/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

04 листопада 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Васильченко Н.О.,

за участю секретаря Філіпської Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», третя особа: філія «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він був прийнятий на роботу до філії «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» водієм з якої звільнився за власним бажанням. На день розрахунку відповідач не виплатив йому заробітну плату у розмірі 44683,76 грн. та 2000,00 грн. відряджувальних. 29.03.2019 року відповідач перерахував на його заробітну картку частину заборгованості в розмірі 34182,44 грн., залишок заборгованості в розмірі 10890,59 грн., виплатив 26.04.2019 року. За судовим наказом Новобузького районного суду від 23.03.2020 року з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» стягнуто на його користь заборгованість з виплати заробітної плати (відряджувальні) у розмірі 2000,00 грн. Таким чином вважає, що відповідачем порушено його трудові права, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати (відряджувальних) в розмірі 121368,54 грн., та 14505,30 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15,16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 позивача ОСОБА_1 , Філією «Новобузький райавтодор» 05.05.2004 року було прийнято на посаду водій першого класу, 18.03.2019 року звільнений із займаної посади згідно ст. 36 ч. 1 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 22).

Відповідно до Наказу №7-К від 18.03.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади водія Філії «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» з 18.03.2019 року за згодою сторін згідно ст. 36 ч. 1 КЗпП України (а.с. 21).

Згідно довідки №20 від 22.03.2020 року виданої ОСОБА_1 Філією «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», заборгованість по заробітній платі станом на 18.03.2019 року складає 44683,76 гривень, відрядження 2000,00 гривень (а.с. 20).

Судовим наказом Новобузького районного суду від 23.03.2020 року з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати (відряджувальні) у розмірі 2000,00 грн.

Із довідки №Д2-В59/30-72 від 17.04.2020 року виданої АТ «РАйффайзен Банк Аваль» вбачається, що 26.04.2019 року ОСОБА_1 було здійснено зарахування з призначенням «заробітна плата» на його рахунок СКР НОМЕР_2 , відкритий в АТ «РАйффайзен Банк Аваль» для отримання заробітної плати в сумі 10890,59 грн. (а.с.5).

Відповідно до історії по картковому рахунку ОСОБА_1 з 01.11.2018 року по 31.03.2019 рік, останньому 29.03.2019 року було здійснено зарахування у сумі 34064,07 грн., з призначенням платежу «заробітна плата» (а.с.11).

Згідно довідки №120 від 21.12.2019 року виданої Філією «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», ОСОБА_1 не компенсовані витрати на відрядження в зв`язку з відсутністю фінансування з боку ДП «Миколаївський облавтодор» (а.с.17).

З розрахунку середньо-денної заробітної плати ОСОБА_1 №69 від 17.04.2020 року виданої Філією «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», середньо-денна заробітна плата складає 396,53 грн. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Ст. 117 цього Кодексу визначає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст. 116, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до правової позицій Верховного Суду України, висловленій у справі №6-788цс16, відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, вимоги статей 47, 116 ЦПК України щодо виплати всіх належних позивачу від підприємства ДП «Миколаївський облавтодор» сум, відповідач не виконав і своєчасно з позивачем не розрахувався.

Відтак, факт несвоєчасної виплати позивачу заробітної плати підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, зокрема довідкою ДП «Миколаївський облавтодор» про наявність такої заборгованості.

Згідно довідки відповідача, середньоденна заробітна плата позивача становить 396,53 грн.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ N 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати (відряджувальних) в розмірі 121368,54 грн., та 14505,30 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. Крім того, зважаючи на те, що позивача, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору за подачу вимог про стягнення заробітної плати, такі витрати, які складають у розмірі 840,80 грн., належить стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», третя особа: філія «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати (відряджувальних) в розмірі 121368,54 (сто двадцять одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 54 коп., та 14505,30 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 30 коп. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», адреса місцезнаходження: 54029, м. Миколаїв вул. Галини Петрової 2-А, .

Третя особа: філія «Новобузький райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор»,адреса місцезнаходження: 55601, м. Новий Буг, вул. Романа Шухевича, 53, Миколаївська область, .

Суддя Н.О. Васильченко