РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання - Ющук О.С.,

представника позивачаТовариства з обмеженою відповідальності «Компанія Авангард» - Рубель О.М.,

представника відповідача Дяденчука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу № 569/10820/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія Авангард" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія Авангард" звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зменшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість згідно договору № 7-237 від 16.03.1998 року в сумі: 3730,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати понесені по оплаті судового збору.

Представник позивача Рубель О.М . в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у заяві про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Авангард» заборгованість згідно договору №7-237 від 16 березня 1998 року у розмірі 3730,00 грн.

Представник відповідача Дяденчук А.І. в судовому засіданні позовні вимоги відповідача не визнав, посилаючись на те, що ТОВ «БК «Авангард» не є правонаступником МКП «Авангард» з яким ОСОБА_1 уклав договір №7-27 від 16 березня 1998 року, та відповідно до ТОВ «БК «Авангард» не перейшли обов`язки, які визначені договором. Просив суд відмовити в задоволені позову.

Ухвалою Рівненського міського суду від 19 червня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 13 січня 2020 року у прийнятті заяви представника позивача Рубель О.М. про зміну підстав позову відмовлено.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого.

Судом встановлено, що 16 березня 1998 року між МКП «Авангард» (наразі ТОВ «Компанія Авангард») та ОСОБА_1 було укладено договір №7-237, за умовами якого було зобов`язання МКП «Авангард», як основного власника споруди гаражного комплексу в АДРЕСА_1 , забезпечити експлуатацію гаражного комплексу, нести відповідальність за роботу енергозбереження та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гараж-стоянки ( ОСОБА_1 ) зобов`язався своєчасно сплачувати кошти за надані послуги та дотримуватись всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу.

Згідно п. 1.1. Договору №7-237 МКП "Авангард" як основний власник споруди гаражного комплексу в АДРЕСА_1 забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гараж-стоянки своєчасно оплачує кошти за надані послуги та дотримується усіх вимог по експлуатації гаражного комплексу.

Відповідно до п.2.10 договору №7-237 від 16.03.1998 року власник до 15 числа наступного місяця компенсує МКП "Авангард" витрати за експлуатацію місця-стоянки в гаражному комплексі вчасно оплачуючи суму затрат в касу МКП "Авангард" або перераховуючи кошти на його поточний рахунок.

Правонаступником МКП "Авангард" згідно статуту являється Закрите акціонерне товариство "Авангард" (надалі-ЗAT "Авангард"), правонаступником якого, у свою чергу, являється Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" (надалі-ТОВ "Компанія Авангард").

01 квітня 2013 року між ТОВ ''Компанія Авангард" та Товариством з обмеженою відповдальністю "Будівельна компанія Авангард" (надалі- ТОВ "БК Авангард") було укладено договір "Про відступлення права вимоги", згідно якого з 01.04.2013 року ТОВ "Компанія Авангард" передає, а ТОВ "БК "Авангард" приймає право вимоги оплати за надані послуги згідно укладених договорів про надання послуг, в тому числі і по договору №7-237.

Згідно п.1.1 даного договору, ТОВ "БК Авангард" одержує право вимагати від ОСОБА_1 належного виконання всіх зобов`язань за договором №7-237 від 16.03.1998 року.

Згідно п.1.3. договору "Про відступлення права вимоги" від 01.04.203 року, окрім передачі права вимоги оплати за надані послуги за зобов`язанням за договором №7-237 від 16.03.1998 року, до ТОВ "БК Авангард" переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за зазначеним вище договором, а також усіх витрат, пов`язаних зі стягненням боргу (в т.ч. судовий збір, витрати на правову допомогу і т.п.).

Аналізуючи умови договору вбачається, що одна сторона зобов`язується надавати послугу для іншої сторони на платній основі, що відносить вказані зобов`язання до договорів про надання послуг.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою (частина перша статті 527 ЦК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У статті 902 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Тобто, враховуючи вказані положення матеріального права, спочатку МКП «Авангард», а на сьогодні його правонаступник - ТОВ «Компанія Авангард», повинно особисто надавати передбачені спірним договором послуги ОСОБА_1 . При цьому, договором не встановлено випадків, за яких виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу без згоди останнього.

Частиною першою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Учасники справи, у тому числі й ТОВ «Компанія Авангард», визнавали той факт, що вказане товариство, після укладення 01 квітня 2013 року з ТОВ «Будівельна компанія Авангард» договору про відступлення права вимоги, не надає передбачених спірним договором послуг ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Постановою Верховного Суду у справі №569/3349/18 від 25 вересня 2019 року встановлено, що оскільки ТОВ «Компанія Авангард» з квітня 2013 року припинило особисто надавати ОСОБА_1 послуги, які були визначені спірним договором від 16 березня 1998 року, при цьому не отримавши згоди останнього про надання послуг іншою особою, що є істотним порушенням взятих на себе вказаним договором зобов`язань та, фактично, односторонньою відмовою від договору, то вимоги ОСОБА_1 про розірвання спірного договору є законними та обґрунтованими.

Помилковими є посилання на укладений 01 квітня 2013 року між ТОВ «Компанія Авангард» та ТОВ «Будівельна компанія Авангард» договір про відступлення права вимоги, у тому числі й за договором від 16 березня 1998 року № 7-237, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки за вказаним договором було відступлено саме право виконавця вимагати оплату за надані власнику гараж-стоянки послуги, а не покладено обов`язок виконання договору про надання послуг від 16 березня 1998 року.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №569/3349/18 від 25 вересня 2019 року, якою рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2019 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір від 16 березня 1998 року № 7-237, укладений Малим колективним підприємством «Авангард», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард», та ОСОБА_1 .

Отже, підставою для стягнення вказаних сум є саме договір №7-237 від 16 березня 1998 року, укладений Малим колективним підприємством «Авангард», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард», та ОСОБА_1 , який постановою Верховного Суду у справі №569/3349/18 від 25 вересня 2019 року розірвано, а отже суд приходить до висновку, врахувавши, що відпала правова підстава для стягнення вказаних сум на виконання умов договору, тому в позові ТОВ "БК Авангард", якому відступлено право вимоги за спірним договором №7-237 від 16 березня 1998 року, то в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард», слід відмовити.

Оскільки, рішення по справі прийнято не на користь позивача, то вимога відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу з позивача, підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

03 липня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Скорпіон» було укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно з розрахунку вартості правової допомоги від 03 липня 2019 року сторони визначили вартість правової допомоги на суму 15000, 00 грн.

Відповідно до акту приймання - передачі наданої правової допомоги згідно до договору про надання правової допомоги від 03.07.2019 року адвокат на створення правової позиції захисту прав клієнта витратив 2 год, що становить 2000,00 грн.; на вивчення адвокатом норм матеріального права, якими врегульовано правовідносини щодо стягнення заборгованості за договором про надання послуг адвокат витратив 1 год, що становить 500,00 грн; на вивчення наданих клієнтом документів, зокрема позовної заяви та доданих до неї документів адвокат витратив 2 год, що становить 2000,00 грн; на вивчення адвокатом судової практики щодо вирішення аналогічних спорів та використання їх при підготовці процесуальних документів до суду адвокат витрати 2 год, що становить 1000,00 грн; на написання та подання до Рівненського міського суду процесуальних документів, зокрема пояснень, клопотань, тощо адвокат витратив 2 год, що становить 2000,00 грн; на здійснення захисту прав та представлення інтересів клієнта під час розгляду справи № 569/10820/19 у Рівненському міському суді адвокат витратив 2 год, що становить 7000,00 грн; та на надання усних консультацій та роз`яснень клієнту з приводу замовленого ним виду правової допомоги адвокат витратив 30 хв, що становить 500,00 грн.

Відповідно до квитанцій від 12.11.2019 року та 13.11.2019 року ОСОБА_1 оплатив вартість правової допомоги у повному обсязі.

Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Так, в розрахунку вартості правової допомоги та акті приймання-передачі наданої правової допомоги від 03.07.2019 р. зазначено, що адвокатом було надано таку послуги як здійснення захисту прав та представлення інтересів клієнта під час розгляду справи №569/10820/19 у Рівненському міському суді Рівненської області вартістю 7000грн./2год. з розрахунку 3500грн/год.

Суд зауважує, що під час першого судового засідання по даній справі, 16.07.2019р., представник відповідача ОСОБА_5 заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із розглядом справи про розірвання договору між позивачем та відповідачем у Верховному суді та можливістю врегулювання спору мирним шляхом.

Наступні судові засідання 25.09.2019, 30.10.2019 також були відкладені, розгляд справи по суті не відбувся, а на судовому засіданні 03.12.2019 р. представник відповідача не був присутнім взагалі. Відтак, судові засідання тривали менше 2 год, а не 2 год, як зазначено у розрахунку вартості правової допомоги та акті приймання-передачі надання правової допомоги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України зміст витрат має бути деталізований, а згідно п. 1 ч. З ст. 141 ЦПК України такі витрати мають бути чітко пов`язані з розглядом справи.

З огляду на викладене, суд, врахувавши клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та проаналізувавши надані докази в підтвердження витрат на правову допомогу адвоката та обсяг наданих адвокатом Дяденчуком В.В. юридичних послуг у даній справі, суд вважає, що розмір витрат відповідача в сумі 15000,00 грн. на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а також складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, враховуючи конкретні обставини даної справи, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що розмір судових витрат слід зменшити і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову та стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія Авангард" на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія Авангард" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Будівельна компанія Авангард" на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальності «Компанія Авангард», 7, адреса місцезнаходження:: м. Рівне, вул. Є.Коновальця, б. 7А.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина