Справа № 127/6912/17
Провадження 6/127/612/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Вінниця Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі: Мироненко В.В.,

за участю представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №127/6912/17 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №127/6912/17 за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки.

Заява мотивована тим, що на адресу заявника надійшла заява від ОСОБА_1 , у якій він повідомив, що з 27.09.2019 не є власником земельної ділянки, сусідньої до ділянки заявника. Зважаючи на те, що змінився власник цієї земельної ділянки, заявник просить замінити сторону виконавчого провадження з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

У судове засіданні представник заявника та заінтересованої особи Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_1 та Чорноморець за довіреністю Навроцький С.П. у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що відчуження земельної ділянки не вказує на правонаступництво у даній справі.

Заслухавши пояснення представника заінтересованих осіб, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 07 травня 2020 року, зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0057 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом перенесення паркану, опорної стінки та приведення земельної ділянки у первинний стан відповідно до вимог, визначених планом відведення земельної ділянки Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за рахунок ОСОБА_1 .

При цьому, у рішенні суду встановлено, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 на відповідача ОСОБА_1 складено акт дотримання вимог законодавства при використанні земель м. Вінниці від 23.05.2016 року за № 72/9-03-3 (том 1, а.с.12-13).

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що саме ОСОБА_1 встановив паркан та опорну стінку, які були виявлені у ході вищезазначеної перевірки, та самовільно зайняв чужу земельну ділянку.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Факту самовільного зайняття земельної ділянки заявника з боку ОСОБА_2 у визначеному законом порядку не встановлено.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що зобов`язання за ч.2 ст.212 ЗК України щодо приведення земельних ділянок у придатний для використання стан виникає із факту самовільного зайняття чужої земельної ділянки, є позадоговірним (деліктним) зобов`язанням, а тому стосується особи, щодо якої відповідний факт встановлено у визначеному законом порядку за рішенням суду.

Вказане зобов`язання не витікає із права власності на інші земельні ділянки, які відмінні від тієї, що самовільно зайнята і була предметом спору у рамках цивільної справи №127/6912/17.

На встановлений у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року факт самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки позивача жодним чином не впливає зміна власника сусідньої земельної ділянки, яка не була взагалі предметом розгляду у рамках даного спору.

Відтак, належним відповідачем та особою, яка зобов`язана виконати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Вінницької області від 07 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 07 травня 2020 року, є ОСОБА_1 як особа, яка самовільно зайняла земельну ділянку позивача.

При цьому, суд окремо звертає увагу ОСОБА_1 на положення Конституції України щодо обов`язковості судових рішень.

Зокрема, пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд» одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно виконуватися на всій території України незалежно від того, чи змінилися власники сусідніх по відношенню до самовільно зайнятої земельної ділянки.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що підстав для заміни сторони виконавчого провадження з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 немає, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст. 212 ЗК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст.211, 260, 261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №127/6912/17 за позовом Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницької міської ради, про звільнення земельної ділянки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 09 грудня 2020 року.

Суддя