Провадження № 2/317/1009/2020
Справа № 317/2783/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

за участю: секретаря Герман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування витрат заподіяних відповідачем в розмірі 12 707 грн. 42 коп., стягнути з відповідача на його користь суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 1753/18-Т/Зп120, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тоуоtа Auris», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 24.10.2018 року в м. Запоріжжі, на вул. Північно-Кільцева, 19, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа Auris», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується постановою суду. У зв`язку з названою подією, згідно Звіту №522 від 30.10.2018 р., наданого СПД ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, склала 37509,84 грн., без урахування коефіцієнта фізичного зносу - 52 621,00 грн. Проте, відповідно до Рахунку №СБВ-К-00106 від 29.10.2018 р., наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту склала 42 718,99 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 42 718,99 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «АСК «Омега» (поліс № АК/8130418) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

11.02.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПрАТ «АСК «Омега» була узгоджена сума до виплати по даній події в розмірі 30 011,57 грн., з урахуванням дисконту, наданого ПрАТ «АСК «Омега» 27010,41 грн., невідшкодованою залишилась частина збитку у розмірі 12707,42 грн. (42718,99-30011,57)

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).»

Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що відповідач як винна в ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 12707,42 грн. ( 42718,99 - 30011,57)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Так позивач, посилаючись на положення ст. 1166 Цивільного кодексу України, вказує, що позивач помилково вважає, що він повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, оскільки фактичний розмір шкоди 42 718,99 грн. не перевищує ліміту відповідальності страховика ПрАТ «АСК «Омега» за шкоду, заподіяну майну потерпілої ОСОБА_2 , який визначений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів.

Позивач не скористався можливістю надати відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою відео-(звуко)-записувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

19.09.2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 1753/18-Т/Зп120, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тоуоtа Auris», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

24.10.2018 року в м. Запоріжжі, на вул. Північно-Кільцева, 19, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа Auris», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Відповідно до Рахунку №СБВ-К-00106 від 29.10.2018 р., наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тоуоtа Auris», д/н НОМЕР_1 , склала 42 718,99 грн.

Відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту у розмірі 42 718,99 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «АСК «Омега» (поліс № АК/8130418) ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України та п.п. 36, 36.2 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулась до вказаного товариства з вимогою про відшкодування виплаченого страхового відшкодування..

Керуючись положеннями п.п. 36.2, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 994, 1191 ЦК України, 11.02.2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПрАТ «АСК «Омега» уклали угоду про добровільне відшкодування шкоди № 110219 відповідно до якої сторони узгодили суму до виплати по даній події в розмірі 30 011,57 грн., з урахуванням дисконту, наданого ПрАТ «АСК «Омега» - 27010,41 грн.

Тому, посилаючись на положення ст. 1194 Цивільного кодексу України, позивач помилково вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому суму у розмірі 12707,42 грн. (42718,99 - 30011,57), через недостатність страхової виплати.

На час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.04.2017 року, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», що підтверджується копією полісу № АК/8130418 строком дії з 31.03.2018 р. по 30.03.2019 р. включно.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до вимог ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілий мав право на відшкодування шкоди за рахунок страхової компанії. Також, у нього було право на відшкодування йому матеріальної шкоди безпосередньо винною особою - підповідачем тільки у разі, якщо відповідальність останнього не застрахована або якщо розмір оціненої шкоди перевищує ліміт відповідальності страхової компанії, в якій застраховано відповідність винної особи. У зв`язку із виплатою ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування потерпілому у розмірі 42 718,99 грн. за договором майнового страхування, до позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги в порядку суброгації на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 42 718,99 грн. Оскільки, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то шкода завдана потерпілій ОСОБА_2 внаслідок пошкодження її транспортного засобу «Тоуоtа Auris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідачем, повинна відшкодовуватися страховиком ПрАТ «АСК «Омега». Право вимоги на відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у позивача, яке перейшло від потерпілого, виникло не до відповідача ОСОБА_1 , а до ПрАТ «АСК «Омега», оскільки відповідач уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, застрахував відповідальність за шкоду, завдану його забезпеченим транспортним засобом завдану третім особам, і відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, відповідач повинен відповідати за завдання матеріальної шкоди тільки у разі недостатності страхової виплати.

Разом з тим слід зазначити, що згідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8130418 страхова сума (ліміт страхової відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майн становить 100 000 грн. Франшиза складає 0 грн.

При цьому сума збитків завданих в результаті ДТП за участі відповідача ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 складає 42 718,99 грн., тобто знаходиться в межах суми страхового відшкодування.

В свою чергу слід зазначити, що позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладаючи з ПрАТ «АСК «Омега» угоду про добровільне відшкодування шкоди № 110219 відповідно до якої сторони узгодили суму до виплати по даній події в розмірі 30 011,57 грн., з урахуванням дисконту, наданого ПрАТ «АСК «Омега» - 27010,41 грн., позивач діяв на власний розсуд та, на переконання суду, не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до ПрАТ «АСК «Омега» щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс 18) від 04 липня 2018 року, розмежувавши інститути регресу та суброгації.

Палата зазначила наступне: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Натомість, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновку щодо застосування норми права, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15. Відповідно до цього висновку страховик, який виплатив страхове відшкодування, мав право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтований та відповідно такий, що не підлягає задоволенню.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення суми сплаченого судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст.ст. 993, 1188, 1191, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, б. 154, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізькій районний суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Мінгазов