У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 Справа №607/1114/17

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнатенко І. В.,

представника відділу ДВС Гнатюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Надії Володимирівни щодо винесення постанови по повернення виконавчого документа стягувачу від 22 червня 2020 року у ВП № 60524801, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 червня 2020 року у ВП № 60524801.

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою від 22 червня 2020 року виконавець повернув виконаний лист № 607/1114/17 стягувачу на підставі пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» через «перешкоджання проведенню виконавчих дій» внаслідок неявки на місце проведення виконавчих дій. Заявник вважає, що така постанова незаконна з наступних підстав. Державний виконавець відповідними постановами визначив місце проведення побачень скаржника з його сином у визначений рішенням суду у справі №607/114/17 час: з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. щопонеділка, з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. кожної другої та четвертої суботи місяця та другу половину щорічних літніх канікул. Постановами від 20 березня 2020 року, 03 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року, 15 травня 2020 року виконавець відкладав проведення виконавчих дій на підставі заяви боржника. В цей час стягувач з`являвся у зазначений рішенням суду час у визначене виконавцем місце проведення побачень для того, щоб побачитися з сином. Однак ні сина, ні боржника, ані виконавця не було. Таке ж відбувалося і 25 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 15 червня 2020 року, в дні, у які за викладеною в оскаржуваній постанові інформацією виконавцем здійснено вихід. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що підстави постанови ґрунтуються на обставинах, що не мали місце.

27 жовтня 2020 року представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) подала суду заперечення на скаргу на дії державного виконавця, в якій просила у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, а дії головного державного виконавця Гнатюк Н. В. визнати такими, що вчинені згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження». Пояснила, що на виконанні в відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 60546019 з примусового виконання виконавчого листа № 607/1114/17 від 09 січня 2019 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 07 липня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам. 07 листопада 2019 року державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження направлено виклики з вимогою з`явитися до державного виконавця 12 листопада 2019 року для визначення місця побачення батька з сином. Сторони виконавчого провадження у визначений час не з`явилися. 19 листопада 2019 року винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, згідно якої місцем побачення з дитиною згідно графіка щопонеділка є місце проживання боржника: АДРЕСА_1 . 25 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року, 11 січня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника для перевірки виконання рішення суду та встановлено, що боржником рішення суду виконується, однак побачення з сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відбулося через неявку стягувача ОСОБА_1 (про причини неявки стягувач державного виконавця не повідомляв). 16 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 13 січня 2020 року, 20 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 03 лютого 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною, визначеним постановою від 19 листопада 2019 року (адреса місця проживання боржника: АДРЕСА_1 ) та встановлено, що боржник ОСОБА_3 не чинить перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 , однак побачення згідно графіку не відбулося у зв`язку з відмовою дитини іти на побачення з батьком, про що складено акт державного виконавця. 03 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням. 10 лютого 2020 року в відділ надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження. Державним виконавцем 12 лютого 2020 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам та органу, що видав виконавчий документ для повернення виконавчого листа для подальшого виконання. У період з 20 березня 2020 року по 24 травня 2020 року перевірка виконання рішення суду не здійснювалася через введення карантину на всій території України. 20 березня 2020 року, 03 квітня 2020 року, 04 травня 2020 року та 15 травня 2020 року винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій за заявою боржника через введення карантину у зв`язку із поширенням COVID19. Копії цих постанов направлялися стягувачу на електронну адресу, яка міститься в справі. Таким чином, стягувач був повідомлений про те, що перевірка виконання рішення суду не здійснювалася в цей період. 25 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 15 червня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем побачення стягувача з дитиною та встановлено, що побачення з сином ОСОБА_2 не відбулося через неявку батька, про що складено акт державного виконавця. 04 червня 2020 року та 16 червня 2020 року на адресу ОСОБА_1 направлено лист, згідно якого в разі повторної неявки на побачення з сином ОСОБА_4 відповідно до графіку, встановленого судом, виконавчий документ буде повернуто. Представник ДВС зазначила, що рішенням суду чітко визначено години у які проводиться побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 . Отже, щопонеділка стягувач зобов`язаний з`явитися на місце побачення з дитиною о 10.00 год, а не у зручний для нього час, не попередивши про це боржника та державного виконавця. Побачення без участі стягувача не можуть бути проведені, тому його неявка є перешкодою у проведенні виконавчих дій. 22 червня 2020 року згідно п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оригінал виконавчого листа направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 відтак, дії головного державного виконавця Гнатюк Н. В. відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. 16 листопада 2020 року на електронну адресу суду направив заяву, в якій просив суд відкласти засідання, призначене на 16 листопада 2020 року, а у разі незадоволення вказаного клопотання допитати свідків та розглянути справи за його відсутності.

Боржник ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце та час розгляду справи.

В силу вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності стягувача та боржника, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. у судовому засіданні пояснювала, що подана скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, вважає свої дії правомірними, а тому у задоволенні скарги просить відмовити. Зазначила, що стягувач неодноразово не приходив на побачення з дитиною о 10 год. 00 хв., завчасно не попереджав про причини неприбуття, а тому його неявка на побачення з сином є перешкодою для вчинення виконавчих дій. ОСОБА_1 був повідомлений, що в разі його неявки, виконавчий лист буде йому повернуто. 22 червня 2020 року понеділок, в цей день виконувалося рішення суду, о 10 год. 00 хв. за місцем виконання прибув державний виконавець і боржник з дитиною, які близько години чекали стягувача, однак ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, що стало підставою повернення виконавчого документу стягувачу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що є інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області. 15 червня 2020 року свідок несла службу. Пригадує, що на службовий планшет надійшло повідомлення про перешкоджання побаченню з дитиною на вул. Яремчука, номер будинку не пригадує. Свідок в екіпажі з поліцейським ОСОБА_8 виїхали на виклик. Заявник повідомив, що чиняться перешкоди його побаченню з дитиною. Вказана подія мала місце близько 12 год., коли побачення з дитиною мали закінчуватися. Свідок спілкувалася із мамою дитини, яка пояснила, що заявник завжди приходить в останній момент часу, визначеного судом для побачень із сином і викликає працівників поліції. Свідок порекомендувала заявнику приходити на побачення з дитиною завчасно.

Матеріали відеозапису з нагрудних камер поліцейських підтверджують обставини, які свідок ОСОБА_7 повідомила в судовому засіданні.

Суд дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважає, що скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства обов`язковість виконання рішень суду.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

07 листопада 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60524801 з приводу виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/1114/17, відповідно до якого визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено, що батько проводить з сином час за наступним графіком: щопонеділка з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; другу частину щорічних літніх канікул.

19 листопада 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, згідно якої визначено місцем побачення стягувача ОСОБА_1 з дитиною вихованні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 (місце проживання боржника).

Актами головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. від 25 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року встановлено, що побачення у встановлені час та місце не відбулися через неявку стягувача ОСОБА_1 на місце виконавчих дій.

Актами головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. від 16 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року встановлено, що побачення у встановлені час та місце не відбулося у зв`язку з відмовою сина ОСОБА_2

02 січня 2020 року постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. виконавче провадження передано до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) та цього ж дня державним виконавцем зазначеного відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

Актами головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південнозахідного управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. від 11 січня 2020 року, 20 січня 2020 року встановлено, що побачення у встановлені час та місце не відбулися через неявку стягувача ОСОБА_1 на місце виконавчих дій.

Актами головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південнозахідного управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. від 13 січня 2020 року, 20 січня 2020 року, 27 січня 2020 року, 03 лютого 2020 року встановлено, що побачення у встановлені час та місце не відбулося у зв`язку з відмовою сина ОСОБА_2

13 січня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н.В. здійснено вимогу боржнику, стягувачу та представнику Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради з`явитися о 10 год. 00 хв. 20 січня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 для участі у виконавчих діях.

Постановою від 20 січня 2020 року відкладено проведення побачення батька з сином у зв`язку з заявою ОСОБА_1

03 лютого 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

10 лютого 2020 року до зазначеного відділу надійшла заява стягувача про невідкладне відновлення виконавчого провадження № 60524801 та повторне здійснення заходів, передбачених ч. 6 ст. 641 Закону України «Про виконавче провадження».

12 лютого 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Головним державним виконавцем Гнатюк Н. В. винесено постанови про відкладення виконавчих дій з 20 березня до 30 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року до 13 квітня 2020 року, з 04 травня 2020 року до 11 травня 2020 року, з 15 травня 2020 року до 22 травня 2020 року за заявами ОСОБА_6 у зв`язку із введенням карантину на всій території України.

Актами головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південнозахідного управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. від 25 травня 2020 року, 01 червня 2020 року, 15 червня 2020 року, 22 червня 2020 року встановлено, що побачення у встановлені час та місце не відбулися через неявку стягувача ОСОБА_1 на місце виконавчих дій.

26 травня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.ІваноФранківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною, яким визначено місце побачення стягувану ОСОБА_1 із сином ОСОБА_2 АДРЕСА_2 щопонеділка з 10.00 до 12.00 год., яку направлено сторонам виконавчого провадження.

16 червня 2020 року державний виконавцем здійснено вимогу боржнику, стягувачу та працівнику ТМВ ГУНП в Тернопільській області з`явитися о 10 год. 00 хв. 22 червня 2020 року на місце проведення виконавчих дій вул. Яремчука, 37, м. Тернопіль, яка була направлена стягувачу електронною поштою та засобами поштового зв`язку.

Як вбачається із складених актів державним виконавцем Гнатюк Н. В. від 25 травня 2020 року, від 01 червня 2020 року, від 15 червня 2020 року, від 22 червня 2020 року, виходом за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що боржник ОСОБА_6 рішення суду виконала, надавши сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для побачення із батьком у визначений час та місці побачення, однак побачення не відбулось через неявку стягувача ОСОБА_1 , причини неявки він не повідомив.

14 червня 2020 року за №51686, а також 16 червня 2020 року за №53694 на адресу стягувача ОСОБА_1 за підписом керівника Тернопільського міського відділу ДВС направлено листи із повідомленням стягувача, що у разі повторної неявки на побачення із сином згідно графіку встановленого судом, виконавчий документ буде повернуто ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

22 червня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а також направлено оригінал виконавчого листа рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_1 .

Державним виконавцем Гнатюк Н. В. зазначену постанову для відома направлено на адресу стягувача листом від 22 червня 2020 року за №55075.

05 жовтня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Савчук А. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63212358 з приводу виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/1114/17, відповідно до якого визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 42 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 449 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Гнатюк Н. В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 22 червня 2020 року у ВП № 60524801на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (частини 1, 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно вимог п. 5 Розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 01 червня 2020 року № 1825/5), якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклику час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 8 цього ж розділу Інструкції державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа. Частиною 4, 5 зазначеної статті Закону передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документу та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено та матеріалами виконавчого провадження № 60524801 підтверджується те, що ОСОБА_1 був обізнаний із графіком та місцем його побачень із сином.01 червня 2020 року, 15 червня 2020 року та 22 червня 2020 року, виходом державного виконавця за адресою: вул. Яремчука, 37, м. Тернопіль встановлено, що боржник ОСОБА_6 рішення суду виконала, надавши сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для побачення із батьком у визначений час та місці побачення, однак побачення не відбулось через неявку стягувача ОСОБА_1 , причини неявки він не повідомив. Неприбуття стягувача державний виконавець фіксувала актами, які приєднані до матеріалів виконавчого провадження. Суд не ставить під сумнів те, що 15 червня 2020 року заявник з`явився за місцем виконання рішення, однак ОСОБА_1 прийшов на побачення з сином в час, коли спілкування з дитиною підлягало б завершенню, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 . Попередньо стягувач не попереджав державного виконавця в будь-який спосіб про причини свого неприбуття чи несвоєчасного прибуття, що суперечить ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, суд вважає, що державний виконавець вірно оцінила поведінку заявника, як таку, що перешкоджає виконанню рішення суду, та на виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернула виконавчий документ стягувачу.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В. щодо винесення постанови по повернення виконавчого документа стягувачу від 22 червня 2020 року у ВП № 60524801, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (з наступними змінами та доповненнями), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Надії Володимирівни щодо винесення постанови по повернення виконавчого документа стягувачу від 22 червня 2020 року у ВП № 60524801 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2020 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська