Провадження № 2/263/473/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 11 вересня 2019 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), в якій банк просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2011 року № б/н станом на 30 червня 2019 року у розмірі 125 244 грн. 42 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 15 574 грн. 68 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 16 травня 2011 року по 31 липня 2017 року 109 669 грн. 74 коп., а також просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн.

Вимоги позову банк мотивує тим, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 16 травня 2011 року № б/н, згідно з якою отримала кредит у розмірі 16 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Установлюючи кредитний ліміт та його зміни, банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі якого відповідачка дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Так, між сторонами виникли правовідносини на підставі ст. ст. 207, 634, 638, 639, 642 ЦК України шляхом приєднання відповідачки до Умов та правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Таким чином, на порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася зазначена заборгованість. Посилаючись на указані обставини та положення ст. ст. 549, 610, 617, 1050, 1054 ЦК України, банк просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 , не погоджуючись із заявленими банком вимогами, 11 грудня 2019 року подала до суду заяву про застосування позовної давності до вимог банку, яка мотивована тим, що позовна давність за вимогами банку сплинула, оскільки банк дізнався про порушення умов договору від 16 травня 2011 року, одна не зробив жодних спроб направити відповідачці претензію та не пред`явив вимог до моменту подачі позову. Таким чином, посилаючись на вимоги ст. ст. 257, 260 ЦК України, вказуючи, що банком не подано клопотання про поновлення строків, просила відмовити в задоволенні позову саме з цих підстав.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначені у справі судові засідання на 11 грудня 2019 року о 17:00 год. та на 15 січня 2020 року об 09:30 год., роз`яснено сторонам право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, письмових заперечень.

Уповноважений представник АТ КБ «ПриватБанк» до судового засідання не з`явився, разом із позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позову з указаних нею підстав та провести розгляд справи за її відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2011 року № б/н у розмірі 125 244 грн. 42 коп.

Судом установлені наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Відповідно до анкети-заяви від 16 травня 2011 року № 217469376 ОСОБА_2 ознайомилася із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку та просила надати послуги, а саме: оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна» із бажаним кредитним лімітом у розмірі 5 000 грн., та цього дня отримала картку та пін-код, про що вказує її підпис в анкеті-заяві.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 16 травня 2011 року № б/н, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , станом на 30 червня 2019 року заборгованість відповідачки становить: 15 574 грн. 68 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 528 928 грн. 89 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками; 5 341 грн. 09 коп. заборгованість за пенею та комісією, що разом становить 603 844 грн. 66 коп.

Предметом спору є тіло кредиту 15 574 грн. 68 коп. та загальний залишок заборгованості за відсотками за період з 16 травня 2011 року по 31 липня 2017 року 109 699 грн. 74 коп.

Отже суд вирішує позов у відповідності до приписів ст. 13 ЦПК України у межах заявлених вимог.

Мотиви суду.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором, який укладається у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на дату складання відповідачкою анкети-заяви, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами першої і третьою статті 530 ЦК України передбачено, що у разі встановлення у зобов`язанні строку (терміну) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У випадку не встановлення строку (терміну) виконання боржником обов`язку, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений.

АТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі її розмір і порядок нарахування, послалося на Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи з обслуговування кредитної карти «Універсальна», зафіксовані у довідці про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», як на невід`ємні частини договору про надання банківських послуг.

Додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг і довідка про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна», у якій викладені Тарифи з обслуговування кредитної карти «Універсальна», позичальником ОСОБА_3 не підписані.

У зв`язку з такими обставинами відсутні підстави вважати, що Умови і правил надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитної карти «Універсальна» мають статус невід`ємних частин договору про надання банківських послуг, тому суд вважає, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини першої статті 634 ЦК України щодо договору приєднання і враховує, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банка, розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися за період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Зміст цих Умов і Тарифів повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони правовідносин банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування за власним рішенням. Вказане надає кредитору можливість подати в суд примірники Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку у тій редакції, що найбільш сприятлива для вирішення справи на користь банка.

За відсутності доказів того, що саме додані до позову Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи банку розуміла ОСОБА_2 при поданні анкети-заяви, ознайомилася та погодилася із ними, ці Умови та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма укладеного із відповідачкою договору про надання банківських послуг.

Такі висновки узгоджуються із висновками щодо застосування норм матеріального права, які викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

За таким обставин суд дійшов висновку, що аргументи позивача про вступ сторін у договірні правовідносини на умовах, які зафіксовані в анкеті-заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг і Тарифах з обслуговування кредитної карти «Універсальна», є помилковими, а додані банком до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг і довідка про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна» у даному випадку не можуть беззаперечно указувати на складові укладеного сторонами договору і врегульовувати спірні правовідносини.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

При зверненні до банка 16 травня 2011 року ОСОБА_2 підписала лише анкету-заяву, у якій не визначено розмір процентної ставки за користування кредитом, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів і неустойки.

Позовних вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» не заявив.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятій 09 квітня 1985 року №39/248, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 дійшла висновку, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку, що при укладенні договору із ОСОБА_2 банк дотримався вимог законодавства щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо порядку і розмірів нарахування процентів, комісії і штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 процентів за користування кредитом у розмірі 109 669 грн. 74 коп., нарахованих позичальнику відповідно до наданих банком Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів з обслуговування кредитної карти «Універсальна».

Крім цього, банком заявлено вимогу про стягнення тіла кредиту у розмірі 15 574 грн. 68 коп., у той же час із представленої анкети-заяви вбачається, що відповідачка просила надати їй кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн.

Разом з тим сама відповідачка не заперечувала факту отримання нею як кредитної картки «Універсальна», так і факту отримання грошових коштів згідно бажаного кредитного ліміту, а лише заявила про застосування позовної давності до вимог банку.

Як зазначено вище, представлені банком Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку не є складовою кредитного договору, у зв`язку з чим відсутні правові підстави вважати, що банк наділений одноосібним правом на збільшення ліміту кредитування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці обставини встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, про отримання різної суми кредиту у різний час вказує долучений самою ОСОБА_2 випискою за наявними у неї картковими рахунками, відкритими у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 31 жовтня 2011 року по 31 грудня 2019 року.

Так, із представленої відповідачкою виписки за картковим рахунком № НОМЕР_1 , яка посвідчена уповноваженою особою банку із прикладенням печатки, що дає підстави вважати її як належним, допустимим, достовірним, так і достатнім доказом, вбачається, що 28 травня 2012 року за нею відбувся перший обіг грошових коштів у розмірі 2 912 грн., 09 коп. (проводка створена пакетом Groupdeals) та після операції наявний залишок 2 912 грн. 09 коп., цього ж дня банком нарахована комісія у розмірі 500 грн., яка віднесена до залишку боргу.

Head-office проводка створена пакетом Groupdeals є, ніщо інше, як зарахування коштів банком на картковий рахунок.

Як зазначено вище, банком не представлено доказів, на підставі яких можливо установити умови користування кредитними коштами, у тому числі і нарахування комісії у розмірі 500 грн., тому суд вважає, що ця сума нарахована банком у борг відповідачці є безпідставною.

У період з 29 травня 2012 року по 07 липня 2012 року за допомогою цієї картки сплачено витрат на придбання товарів на загальну суму 2 252 грн. 94 грн.

04, 22, 23, 24 липня 2012 року відбулося зарахування коштів на цю картку у загальному розмірі 4 020 грн.

Отже, ОСОБА_2 за указаний період використано банківських коштів у розмірі 2 252 грн. 94 коп., а сплачено 4 020 грн., що свідчить про наявність на її картковому рахунку залишку особистих коштів у розмірі 1 767 грн. 06 коп.

28 липня 2017 року з указаного карткового рахунку знято 800 грн.

31 липня 2012 року банком нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 35 грн. 03 коп. З огляду на викладені вище правові підстави, суд вважає, що нарахування цих відсотків банком є безпідставним.

02, 03, 04, 06 серпня 2012 року ОСОБА_2 з указаного карткового рахунку використано грошові кошти у загальній сумі 2 930 грн. 34 коп.

06 та 21 серпня 2012 року ОСОБА_2 поповнено картковий рахунок на загальну суму 3 200 грн.

Отже, 1 767 грн. 06 коп. залишок коштів + 3 200 грн. поповнення рахунку 2 930 грн. 34 коп. = 2 036 грн. 72 коп. залишок особистих коштів.

27 та 29 серпня 2012 року з карткового рахунку знято 4 200 грн. та 01, 09 вересня 2012 року за допомогою картки придбані товари на суму 1 095 грн. 43 коп., що загалом становить 5 295 грн. 43 коп.

31 серпня 2012 року нарахована комісія у сумі 17 грн. 71 коп., яка судом не приймається за указаних вище обставин.

11 вересня 2012 року відбулося поповнення карткового рахунку на суму 3 000 грн.

Отже, 2 036 грн. 72 коп. залишок коштів + 3 000 грн. поповнення рахунку = 5 036 грн. 72 коп. 5 295 грн. 43 коп. становить 258 грн. 71 коп., що і є сумою боргу станом на 11 вересня 2012 року.

15, 20, 21 вересня 2012 року з карткового рахунку проведено оплату у загальному розмірі 1 451 грн. 43 коп.

26 вересня 2012 року зняття готівки у розмірі 3 200 грн.

21, 24 вересня 2012 року поповнено картковий рахунок на суму 2 500 грн. та 1 500 грн., що становить 4 000 грн.

Отже, 4 000 грн. поповнення 1 451 грн. 43 коп. оплати 3 200 грн. зняття готівки 258 грн. 71 коп. борг на 11 вересня 2012 року = 910 грн. 14 коп., що становить суму боргу станом на 26 вересня 2012 року.

05, 06, 09, 10, 16, 21 жовтня 2012 року придбання товарів з карткового рахунку та оплата комунальних послуг на загальну суму 2 184 грн. 81 коп.

16 жовтня 2012 року поповнення на суму 980 грн.

Отже, 910 грн. 14 коп. сума боргу станом на 26 вересня 2012 року + 2 184 грн. 81 коп. сплачених з карткового рахунку за жовтень 2012 року 980 грн. поповнення = 2114 грн. 95 коп. сума боргу станом на 21 жовтня 2012 року.

31 жовтня 2012 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у сумі 30 грн. 46 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

05, 09, 26, 28, 30 листопада 2012 року придбання товарів, оплата комунальних послуг та зняття готівки з указаного карткового рахунку на загальну суму 4 534 грн. 61 коп.

20, 27 листопада 2012 року поповнено картковий рахунок на загальну суму 3 935 грн.

Отже, 2 114 грн. 95 коп. сума боргу станом на 21 жовтня 2012 року + 4 534 грн. 61 коп. витрачених коштів за листопад 2012 року = 6 649 грн. 56 коп. 3 935 грн. поповнення = 2 714 грн. 56 коп. сума боргу станом на 30 листопада 2012 року.

30 листопада 2012 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 130 грн., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

04, 08, 12, 13, 15, 16, 25 грудня 2012 року придбання товарів та видача готівки з указаного карткового рахунку на загальну суму 3 039 грн. 88 коп.

15 грудня 2012 року поповнено картковий рахунок на суму 750 грн.

Отже, 2 714 грн. 56 коп. сума боргу станом на 30 листопада 2012 року + 3 039 грн. 88 коп. витрачених коштів за грудень 2012 року 750 грн. поповнення карткового рахунку = 5 004 грн. 44 коп. сума боргу станом на 31 грудня 2012 року.

31 грудня 2012 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 101 грн. 17 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

12, 23 січня 2013 року придбання товарів та оплата комунальних послуг з карткового рахунку на загальну суму 1 847 грн. 07 корп.

24 січня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 750 грн.

Отже, 5 004 грн. 44 коп. суму боргу на 31 грудень 2012 року + 1 847 грн. 07 коп. витрачених коштів за січень 2013 року 750 грн. поповнення карткового рахунку = 6 101 грн. 51 коп. сума боргу станом на січень 2013 року.

31 січня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 226 грн. 55 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

03 лютого 2013 року придбання товарів на суму 444 грн. 61 коп.

23 лютого 2013 року надходження готівки у розмірі 850 грн.

Отже, 6 101 грн. 51 коп. сума боргу станом на січень 2013 року + 444 грн. 61 коп. витрачених коштів 850 грн. поповнення карткового рахунку = 5 696 грн. 12 коп. залишок заборгованості станом на лютий 2013 року.

28 лютого 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 241 грн. 89 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

03, 29 березня 2013 року придбання товарів на загальну суму 893 грн. 72 коп.

21 березня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 2 500 грн.

Отже, 5 696 грн. 12 коп. залишок заборгованості станом на лютий 2013 року + 893 грн. 72 коп. витрачених у березні 2013 року коштів 2 500 грн. поповнення карткового рахунку = 4 089 грн. 84 коп. залишок заборгованості станом на березень 2013 року.

31 березня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 255 грн. 06 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

01, 29 квітня 2013 року придбання товарів з указаного карткового рахунку на загальну суму 147 грн. 61 коп.

23 квітня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 1 700 грн.

Отже, 4 089 грн. 84 коп. залишок заборгованості станом на березень 2013 року + 147 грн. 61 коп. витрачених коштів у квітні 1 700 грн. поповнення карткового рахунку = 2 537 грн. 45 коп. залишок заборгованості станом на 31 квітня 2013 року.

30 квітня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 215 грн. 16 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

03, 12, 19, 21, 30, 31 травня 2013 року придбання товарів, зняття готівки з указаного карткового рахунку на загальну суму 3 700 грн. 54 коп.

14 травня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 950 грн.

Отже, 2 537 грн. 45 коп. залишок заборгованості станом на 31 квітня 2013 року + 3 700 грн. 54 коп. придбання товарів та зняття готівки 950 грн. поповнення карткового рахунку = 5 287 грн. 99 коп. залишок заборгованості станом на 31 травня 2013 року.

31 травня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 246 грн. 99 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

01, 02, 06, 14, 25 червня 2013 року придбання товарів з карткового рахунку на загальну суму 2 452 грн. 69 коп.

24 червня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 780 грн.

Отже, 5 287 грн. 99 коп. залишок боргу станом на 31 травня 2013 року + 2 452 грн. 69 коп. витрачених коштів у червні 2013 року 780 грн. поповнення = 6 960 грн. 68 коп. залишок заборгованості станом на 30 червня 2013 року.

30 червня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 240 грн., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

30, 31 липня 2013 року придбання товарів та зняття готівки з карткового рахунку на загальну суму 2 310 грн. 21 коп.

24 липня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 3 000 грн.

Отже, 6 960 грн. 68 коп. залишок боргу станом на 30 червня 2013 року + 2 310 грн. 21 коп. витрачених у липні 2013 року коштів з карткового рахунку 3 000 грн. поповнення = 6 270 грн. 89 коп. залишок заборгованості на 31 липня 2013 року.

31 липня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 331 грн. 59 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

04, 19, 21, 24, 31 серпня 2013 року придбання товарів з карткового рахунку на загальну суму 2 833 грн. 66 коп.

20 серпня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 950 грн.

Отже, 6 270 грн. 89 коп. залишок заборгованості станом на 31 липня 2013 року + 2 833 грн. 66 коп. витрачених у серпні 2013 року коштів 950 грн. поповнення = 8 154 грн. 55 коп. заборгованості станом на 31 серпня 2013 року.

31 серпня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 319 грн. 13 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

25 вересня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 1 100 грн., тому 8 154 грн. 55 коп. 1 100 грн. = 7 054 грн. 55 коп. заборгованість станом на 30 вересня 2013 року.

30 вересня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 368 грн. 34 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

22 жовтня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 2 800 грн.

25 жовтня 2013 року придбання товару на суму 653 грн. 40 коп.

Отже, 7 054 грн. 55 коп. борг станом на 30 вересня 2013 року + 653 грн. 40 коп. витрачених у жовтні 2013 року коштів 2 800 грн. поповнення = 4 907 грн. 95 коп. розмір заборгованості станом на 31 жовтня 2013 року.

31 жовтня 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 339 грн. 84 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

04, 13, 17, 18, 19, 21 листопада 2013 року придбання товарів, зняття готівки та оплата комунальних послуг з карткового рахунку на загальну суму 1 474 грн. 77 коп.

05 листопада 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 2 000 грн.

Отже, 4 907 грн. 95 коп. сума заборгованості станом на 31 жовтня 2013 року + 1 474 грн. 77 коп. витрачених коштів у листопаді 2013 року 2 000 грн. поповнення карткового рахунку = 4 382 грн. 72 коп. залишок боргу станом на 30 листопада 2013 року.

30 листопада 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 278 грн. 23 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

28 грудня 2013 року придбання товарів з карткового рахунку на суму 52 грн. 72 коп.

11 грудня 2013 року поповнення карткового рахунку на суму 1 500 грн.

Отже, 4 382 грн. 72 коп. залишок боргу станом на 30 листопада 2013 року + 52 грн. 72 коп. витрачених у грудні 2013 року коштів 1 500 грн. = 2 935 грн. 44 коп. залишок заборгованості станом на 31 грудня 2013 року.

У грудні 2013 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у загальному розмірі 314 грн. 14 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

30 січня 2014 року придбання товарів з карткового рахунку на суму 56 грн. 72 коп.

25 січня 2014 року поповнення карткового рахунку на суму 850 грн.

Отже, 2 935 грн. 44 коп. сума боргу станом на 31 грудня 2013 року + 56 грн. 72 коп. витрачених у січні 2014 року 850 грн. поповнення карткового рахунку = 2 142 грн. 16 коп. залишок заборгованості станом на 31 січня 2014 року.

31 січня 2014 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 278 грн. 83 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

03 лютого 2014 року придбання товарів на суму 155 грн. 96 коп.

24 лютого 2014 року поповнення карткового рахунку на суму 1 000 грн.

Отже, 2 142 грн. 16 коп. залишок боргу станом на 31 січня 2014 року + 155 грн. 96 коп. витрачених коштів у лютому 1 000 грн. поповнення карткового рахунку = 1 298 грн. 12 коп. залишок заборгованості станом на 28 лютого 2014 року.

28 лютого 2014 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 244 грн. 94 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

13 березня 2014 року поповнення карткового рахунку на суму 2 000 грн.

31 березня 2014 року зняття готівки через банкомат у розмірі 600 грн.

Отже, 1 298 грн. 12 коп. + 600 грн. знятої готівки 2 000 грн. поповнення карткового рахунку = 101 грн. 88 коп. залишок власних коштів ОСОБА_2

31 березня 2014 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 233 грн. 95 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

04, 06, 08, 09, 10, 11, 19, 29 квітня 2014 року придбання товарів, оплата комунальних послуг з карткового рахунку на загальну суму 4 555 грн. 13 коп.

22 квітня 2014 року поповнення карткового рахунку на 500 грн.

Отже, 4 555 грн. 13 коп. витрачених у квітні 2014 року з карткового рахунку 500 грн. поповнення рахунку 101 грн. 88 коп. залишок власних коштів = 3 953 грн. 25 коп. сума боргу станом на 30 квітня 2014 року.

30 квітня 2014 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 295 грн. 93 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

01, 04, 05, 21, 25, 27, 28, 29 травня 2014 року придбання товарів з карткового рахунку на загальну суму 1 928 грн. 26 коп.

26, 30 травня 2014 року поповнення карткового рахунку на загальну суму 800 грн.

Отже, 3 953 грн. 25 коп. залишок заборгованості за кредитом станом на 30 квітня 2014 року + 1 928 грн. 26 коп. витрачених коштів у травні 2014 року 800 грн. поповнення карткового рахунку = 5 081 грн. 51 коп. залишок заборгованості станом на 31 травня 2014 року.

31 травня 2014 року нараховані відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 350 грн. 63 коп., які судом не приймаються з наведених вище підстав.

За період з 27 червня 2014 року по 31 грудня 2019 року обіг коштів по указаному картковому рахунку не проводився та банком відповідно за цей період нараховувалися відсотки та штрафні санкції.

Таким чином, за проведеними судом розрахунками борг ОСОБА_1 перед банком за указаним кредитом становить 5 081 грн. 51 коп., який не повернутий позичальником.

Відповідачкою заявлено про застосування позовної давності до вимог банку.

Щодо правових підстав для застосування позовної давності у спірних правовідносинах

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентами) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Враховуючи, що анкетою-заявою не передбачено порядку погашення заборгованості (щомісячні чергові платежі чи повернення кредиту в повному обсязі у строк кредитування), виконання зобов`язання за таким договором відбувається за вимогою кредитора.

Частиною другою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Оскільки умовами анкети-заяви, підписаної позичальником, не передбачено відповідної календарної дати або події, з якої пов`язується виконання зобов`язання за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом у вересні 2019 року, то саме з цього моменту боржник зобов`язаний повернути кредитору суму кредиту, з моменту встановлення банком такої вимоги про виконання зобов`язання.

Зважаючи на наведене, до звернення банку до суду з позовом до боржника перебіг позовної давності щодо стягнення суми кредиту у спірних правовідносинах не починався, а отже, позовна давність до спірних правовідносин у цій частині не застосовується.

Щодо застосування позовної давності в частині вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, то суд вище зазначив, що відсутні правові підстави для їх стягнення саме з підстав недоведеності їх розміру, тому до них і не застосовуються правила про сплив позовної давності.

За таких обставин з відповідача до стягнення підлягає заборгованість за кредитом у розмірі 5 081 грн. 51 коп.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом у відповідності до ч. 3 ст. 263 ЦПК України враховані висновки щодо застосування наведених норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, постановах Верховного суду у складі колегії суддів Першої та Третьої судових палат Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 311/4866/13-ц та від 09 січня 2020 року у справі № 203/4297/18.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Розподіл судових витрат.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1921 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 5 081 грн. 51 коп. х 100% : 125 244 грн. 42 коп. ціни позову = 4,06 %), тобто 4,06 % від ціни позову (4,06 % х 1921 грн. : 100% = 77 грн. 99 коп.), що складає 77 грн. 99 коп.

Враховуючи, що суд зробив висновок про часткове задоволення позову (4,06 %), то судові витати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, пропорційно покладаються на позивача та відповідача.

Керуючись ст. ст. 207, 267, 253, 258, 261, 526, 629, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2011 року № б/н, анкета-заява № НОМЕР_2 , у розмірі 5 081 грн. 51 коп.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати, понесені банком при подачі позову до суду у розмірі 77 грн. 99 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 16 січня 2020 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку 062 952 40 89; 098 801 22 08.

Суддя О.М.Музика