КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 761/17647/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-з/824/916/2020

08 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року вищевказані позовні вимоги задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/4028 від 16.08.2007 у розмірі 8 000 000 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 3 441 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 785,10 грн.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року залишено без змін.

16 листопада 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судового збору при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та просив стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його користь судовий збір в розмірі 3 785,10 грн.

18 листопада 2020 року Київський апеляційний суд надіслав запит Шевченківському районному суду м. Києва щодо витребування вищевказаної справи.

Відповідно до п.п. 15.9 п. 15 Перехідних положень ЦПК України якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу із суду нижчої інстанції протягом п`яти днів з дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів з дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

30 листопада 2020 року передані матеріали вищевказаної цивільної справи до Київського апеляційного суду.

У судовому засіданні представник АТ «Альфа-Банк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») - Галас П.В. заперечував проти заяви, просив залишити її без задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути заяву за відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Альфа-Банк», перевіривши заяву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Матеріали справи свідчать, що у вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Апеляційного суду м. Києва із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2013 року та було відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 3 785,10 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (т. 1, а. с. 166-167).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 785,10 грн. (т. 1, а. с. 214-217).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10 передбачено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК. У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі статті 220 ЦПК або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи (п. 37 даної Постанови).

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі відмови в задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача та суд апеляційної інстанції при винесенні постанови зобов`язаний вирішити питання розподілу судових витрат та у разі з певних причин суд не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується судом, шляхом укладення додаткового рішення.

Встановлено, що Апеляційним судом м. Києва від 08 лютого 2017 року при ухваленні рішення про скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності, у резолютивній частині рішення було вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 785,10 грн. (т. 1, а. с. 214-217) відповідно до норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та те, що судом апеляційної інстанції вирішено питання розподілу судового збору, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки дане питання вирішено Апеляційним судом м. Києва у рішенні від 08 лютого 2017 року.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 08.12.2020.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова