Провадження № 2/750/201/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

28.11.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та подавши заяву про збільшення розміру позовних вимог просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на дитину малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття на 1/10 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивовано тим, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2019 року з позивача утримуються аліменти на утримання матері ОСОБА_5 в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.09.2019 і довічно. Також рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від30.10.2019 року з позивача утримуються аліменти на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.09.2019 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та на утримання ОСОБА_7 в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що виплата аліментів складає (1/5, 1/5, 1/4 та 1/6 частки) та коли переглядалася справа за позовом ОСОБА_3 по даній справі, інформації щодо стягнення іншими особами не було. Разом з тим, зазначає, що розмір його доходів в середньому на місяць складає 11357 грн. 23 коп., що є недостатнім для сплати всіх аліментних зобов`язань за всіма виконавчими листами, в зв`язку з чим виникає борг за виконавчими листами.

У судовому засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.11.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 03 вересня 2019 року змінено, зменшено розмір стягнутих судом аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.10.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на особисте утримання в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.09.2019 року і довічно.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 при розгляді справи подавав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначав про визнання позову.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьої років в розмірі 1/5 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 13.09.2019 і до ІНФОРМАЦІЯ_3.

При розгляді вказаної справи, судом встановлено, що відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст.ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, що проживає разом з ОСОБА_6 та їхньою малолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте його дружина перебуває в декретній відпустці, а тому не має доходів, крім допомоги по догляду за дитиною.

Разом з тим, доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки при постановленні Чернігівським апеляційним судом постанови 07.11.2019 року судом вже враховувалися, що визначений розмір аліментів на дитину ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є надмірним для ОСОБА_2 , оскільки відповідач відповідно до договору сплатив одноразово аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_10 , має іншу сім`ю, в якій виховує дитину дружини від попереднього шлюбу та утримує спільну дитину ОСОБА_7 , 2018 року народження, дружина перебуває у декретній відпустці, відповідач має на утриманні свою матір, яка є дитиною війни та пенсіонером за віком та вказані докази були предметом дослідження.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги позивачем заявлені лише до одного отримувача аліментів ОСОБА_3 , при цьому позивач не ставить вимог до інших отримувачів аліментів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів, де визнав заявлені вимоги в повному обсязі в період розгляду справи в Чернігівському апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.09.2019 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Одночасно підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 764 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на участі в судовому засіданні, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони.

Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають частковому стягненню 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 764 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14.01.2020.

Суддя Л.В. Карапута