Справа № 647/2654/20
№ провадження 2/647/584/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі Дзежик Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2654/20 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

за участі представника сторін :

від позивача представник адвокат Ковальчук І.М. не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі;

від відповідача представник не прибув, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інтереси якої за договором про надання правової допомоги представляє адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна звернулися до Бериславського районного суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно до складу якого, крім іншого входить: 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та 1,3957% від земельної ділянки загальною площею 29,07 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . За заявою позивача була відкрита спадкова справа, але свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно неможливо видати у зв`язку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на зазначене майно, у зв`язку з чим в оформленні спадщини позивачу було відмовлено.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 від 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021345 від 15.02.2005 року та на 1/2 від 1,3957% від земельної ділянки загальною площею 29,07 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021285 від 15.02.2005 року .

Ухвалою суду від 05.10.2020 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача - адвокат Ковальчук І.М. в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

У відповідності до ч.1 ст. 81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Веселівською сільською радою Бериславського району Херсонській області 19 листопада 2007 року, актовий запис № 42 (а.с. 7).

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021285 від 15.02.2005 року ОСОБА_3 належить частка у спільній власності розміром 1,3957% від земельної ділянки загальною площею 29,07 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, титульним власником якого є ОСОБА_4 (а.с.8-9).

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021345 від 15.02.2005 року ОСОБА_3 належить частка у спільній власності розміром 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, титульним власником якого є ОСОБА_5 (а.с.10-11).

Відповідно до копії заповіту, ОСОБА_3 залишила на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заповіт, посвідчений секретарем Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області 08.12.2003 року, зареєстрований в реєстрі за номером 233. Даним заповітом ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не прийняти її.

Стаття 1218 Цивільного кодексу України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат».

Згідно ст. ч.1 ст.81 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

визначення меж земельної ділянки в натурі;

погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

реєстрація права власності на земельну ділянку.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно листів завідуючої Бериславської державної нотаріальної контори південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Третьякової О.М. від 24.09.2020 року № 490/02-14 та від 24.09.2020 року № 491/02-14, вбачається, що Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області 18.04.2008 року заведена спадкова справа №232/2008 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за заявою про прийняття спадщини за заповітом від сина померлої ОСОБА_1 . Заяви від інших спадкоємців не надходили (а.с. 13).

Бериславською державною нотаріальною конторою Херсонської області на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , раніше видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до вищезазначених листів нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори Хернсонської області, ОСОБА_2 звернувся для оформлення 1/2 частки спадщини за заповітом на частку розміром 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, та для оформлення 1/2 частки спадщини за заповітом на частку розміром 1,3957% від земельної ділянки загальною площею 29,07 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області,.

Частки розміром 0,4986% та 1,3957% належать померлій, на праві спільної часткової власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021345, титульним власником якого є ОСОБА_5 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021285, титульним власником якого є ОСОБА_4 .

Надані державні акти належать на праві спільної власності 202 та 68 співвласникам з визначенням частки кожного, тобто ці земельні ділянки включають в собі декілька земельних ділянок об`єднаних в один державний акт. Цими державними актами не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину.

У зв`язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на відповідну частку земельної ділянки нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати це право за спадкодавцем та рекомендував звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянки.

Пунктами 4.15, 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів.

Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки відсутній право встановлювальний документ на земельні ділянки.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до пункту а), частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачем надано до суду копію Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ХС №021345, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 15.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003 року №855, 08.06.2004 року №455, 03.12.2004 року №946 титульним власником якого є ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_3 , та копію Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ХС №021285, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 15.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської райдержадміністрації від 29.12.2003 року №855, 08.06.2004 року №455, 26.08.2004 року №675, 03.12.2004 року №946 титульним власником якого є ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , а тому ОСОБА_2 поза судовим шляхом поновити свої права не має можливості, а тому виходячи з зазначеного вище, позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, підлягають до повного задоволення.

ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом, своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які б підтверджували право власності померлої на дане нерухоме майно, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на земельні ділянки, в зв`язку з чим за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 229, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217,1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-на 1/2 від 0,4986% від земельної ділянки загальною площею 204,13 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021345 від 15.02.2005 року;

-на 1/2 від 1,3957% від земельної ділянки загальною площею 29,07 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021285 від 15.02.2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.12.2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача, ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків/паспортні дані невідомі.

Суддя В. С. Миргород