З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" грудня 2020 р. Справа № 608/594/19
Номер провадження2/608/2/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Квятковської Л. Й.
з участю секретаря Маришевої Г.М.
позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, -
В березні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні. В позовній заяві зазначається, що 21 березня 2018 ухвалено рішення Чортківського районного суду Тернопільської області про визнання права власності на 149/200 часток житлового будинку з відповідною частиною господарської будівлі по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 01 червня 1993 року видано свідоцтво на право на спадщину за законом нотаріусом Чортківської нотаріальної контори Лесейко С.В. на 51/200 частину житлового будинку разом з відповідною часткою господарської будівлі на ім`я ОСОБА_3 . Вважає, що частка відповідачки є незначною, тому просить припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 . Всі судові витрати (в тому числі оплата судового збору), понесені позивачем при зверненні до суду, стягнути з відповідача.
Представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав відзив на позов, в якому вказав, що частка ОСОБА_3 у спільному майні є значною. Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 01.06.1993 року, виданої нотаріусом Чортківської нотаріальної контори Лесейко С. В., відповідач має право на 51/200 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель. Позивач зазначає, що розмір частки ОСОБА_3 є незначним, адже складає 25%. Поняття «незначна частка» є оціночним і має встановлюватися, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому умовою припинення права на частку є саме незначний розмір частки у праві. Позивачем не надано доказів того, що частку відповідача неможливо виділити в натурі, а не частини спільного майна, яка припадає на цю частку. Експертне дослідження щодо можливих варіантів поділу будинку і прибудинкових споруд не проводилося, і посилання на технічний паспорт та ДБН вважаємо недоречним та неналежним доказом. Доводи позивача про неможливість виділення належної відповідачу частки у натурі в окреме житлове приміщення, не є підставою для припинення права власності відповідача на частину належного їй житлового приміщення, оскільки відсутність технічної можливості реального поділу об`єкта нерухомого майна - не є безумовною підставою для припинення права власності власника на відповідну частку майна, а допускається лише за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї і, що така шкода не буде істотною. Не проживання в будинку протягом тривалого часу та несплата витрат на утримання будинку не є підставами для припинення права власності. Посилання позивача на неможливість спільного володіння та користування будинком обґрунтовується тим, що відповідачка у будинку не проживає протягом 26 років, не приймає участі в утриманні будинку. Разом з тим одноразовий акт про не проживання свідчить лише про незнаходження на дату складання (14.03.2019 року ) і не може бути належним доказом не проживання протягом 26 років. Разом з тим, факт не проживання відповідачки в будинку протягом тривалого часу не свідчить про неможливість спільного володіння та користування, оскільки не підтверджує наявність спору між сторонами з цього приводу, зокрема того, що відповідачка будь-яким способом чинить позивачу перешкоди у володінні та користуванні спільним будинком, існує конфлікт з нього приводу тощо. Посилання позивача на те, що відповідачка не приймає участі в утриманні будинку та збереженні спільного майна, жодним чином не підтверджено. Крім того, відносини співвласників щодо участі в утриманні спільного майна не впливають на можливість припинення права одного співвласників на частку у спільному майні. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність у власності відповідача іншого нерухомого майна, у якому вона могла б проживати чи проживає, а також доказів про те, що таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника чи членам його сім`ї. Факт проживання в іншому житлі - в Київській області, не свідчить про право власності на це житло, не свідчить про наявність іншого житла у власності, крім спірного будинку, не згідна також, щоб їй виплачували грошову компенсацію, оскільки за такі кошти вона не зможе собі придбати житло. Також позивачкою не внесено на депозитний рахунок коштів. В матеріалах справи відсутні докази внесення на депозитний рахунок суду 33 280 гривень, які зобов`язувалась внести позивач після відкриття провадження поданій справі. Одночасно відзив містить зауваження щодо висновку про вартість майна. Висновок про вартість майна від 05.03.2018 року відсутній в матеріалах справи. В матеріалах справи наявний висновок про вартість майна приватного підприємця ОСОБА_5 від 05.03.2019 року. На цей звіт посилається позивач як на доказ вартості будинку в цілому. Разом з тим висновок не може братись судом до уваги в якості доказу у зв`язку із тим, що оцінювач не є судовим експертом та не був попереджений про кримінальну відповідальність за виготовлення завідомо неправдивого висновку. Висновок про вартість майна є лише частиною звіту про оцінку і не може братись до уваги окремо. Зазначається, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає, так як перешкод в користуванні будинком відповідач не здійснює; частка є значною для відповідача; відповідач має намір проживати в батьківській хаті, житловий будинок може перебувати в спільній частковій власності; припинення права власності завдасть істотної шкоди відповідачу.
Позивачка подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що в спірному будинку вона проживає з трьома неповнолітніми синами, а саме, старший син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться на її утримані, а іншого житла в них немає. Відповідно до плану та експлікації до плану технічного паспорта, виданого на житловий будинок АДРЕСА_1 , спірний житловий будинок складається з двох кімнат, 1.-12.4 кв. м, 2.-18.7 кв. м, кухня -2.4 кв. м, коридор - 5.2 кв. м. Загальна площа будинку становить 38.7 кв. м, житлова площа 31.1 кв. м. Кімнату площею 12.4 кв. м використовують як кухню, так як зазначену згідно плану кухню площею - 2.4 кв. м практично неможливо використовувати як кухню із за малої площі. Кімнату площею 18.7 кв. м вони використовують як спальню. Отоплення в квартирі пічне і будь-яких зручностей для проживання в будинку немає. Розмір частки відповідача ОСОБА_9 , як співвласниці будинку становить 51/200 частину ( 1/4 спірного житлового будинку, що складає - 9.60 кв. м загальної площі, 8 кв. м житлової. Відповідач на протязі 26 років в даному будинку не проживає. Просить Задовольнити позов та припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 .
Представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що інформація про те, що позивач зазначає, що проживає в спірному будинку з трьома неповнолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні і іншого житла у них немає, не може впливати на вирішення питання про припинення права на частку у спірному майні. Відповідач не чинить позивачу і її дітям перешкод у володінні та користуванні спільним будинком, і конфлікту з цього приводу немає. А зазначення позивачем у відповіді, що іншого житла у неї немає є недоречним, адже відповідач також немає у власності житла, тільки 1/4 частки у спірному будинку АДРЕСА_1 . Тому заперечують проти виклику вище вказаних свідків, адже підстав заслухання їх показань немає. Позивач зазначає, що опалення в квартирі пічне і яких-не-будь зручних і комфортних умов для проживання в будинку немає. В переліку підстав припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, зазначеному в статті 365 Цивільного кодексу України, немає такої підстави як наявність пічного опалення чи відсутність зручних і комфортних умов. Також зауважують, що Позивачем досі не внесено на депозитний рахунок суду 33 280 гривень, які вона зобов`язувалася внести після відкриття провадження по даній справі, що свідчить про відсутність у неї коштів для оплати вартості частки відповідача у спірному будинку. Просять в позові відмовити.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 вересня 2019 року призначено у справі №608/594/19судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступне питання: «Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_1 ». Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової будівельно-технічної експертизи та повернення справи до Чортківського районного суду Тернопільської області.
Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року поновлено провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні після проведення експертизи.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Суду пояснили, що частка відповідачки є незначною, проведена експертна оцінка вартості будинку та його частки, внесено на депозитний рахунок кошти в розмірі вартості спірного майна. У відповідачки є інше нерухоме майно, в якому вона проживає, про що долучають відповідну інформацію.
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися повторно, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом оголошення про виклик сторін по справі до суду, розміщеному на сайті «Судова влада України».
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.
21 березня 2018 року ухвалою Чортківського районного суду затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які проживають за адресою АДРЕСА_3 , згідно пункту четвертого якої відповідач ОСОБА_11 передала у власність ОСОБА_1 належну їй на підставі договору дарування, укладеного 29 грудня 2006 року в м. Чорткові Тернопільської області, 149/200 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 149/200 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , з 08.05.2001 по теперішній час, про що свідчить інформація, що міститься у Реєстрі територіальної громади міста Києва та картотеки про реєстрацію місця проживання. Інформація отримана від Голосіївської районної в місті Києві державною адміністрацією як відповідь на заяву суду від 26.03.2019 про надання інформації щодо реєстрації місця проживання.
Згідно акту про встановлення не проживання від 14 березня 2019 року, складеного депутатом Чортківської міської ради в присутності сусідів, ОСОБА_3 з 1993 року по АДРЕСА_1 не проживає.
01 червня 1993 року видано свідоцтво на право на спадщину за законом нотаріусом Чортківської нотаріальної контори Лесейко С.В. на 51/200 частину житлового будинку разом з відповідною часткою господарської будівлі на ім`я ОСОБА_3 , яка на той час проживала в АДРЕСА_5 .
Згідно даних наведених документів відповідачка ОСОБА_3 дійсно тривалий час не проживає та не користується житлом по АДРЕСА_1 .
Позивачка ОСОБА_1 надала відомості, що у власності відповідачки є інше нерухоме майно. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_3 є власником домоволодіння по АДРЕСА_6 .
В технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_1 зазначається, що житловий будинок 1939 року забудови, загальна площа будинку становить 38.7 кв. м, житлова площа 31.1 кв. м. Житловий будинок складається з коридор - 5.2 кв. м, кімнати 1.2 - 12.4 кв. м, кухні -2.4 кв. м, кімнати 1.4-18.7 кв. м.
За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2 ст. 365 Цивільного кодексу України).
З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч. 1 цієї статті. Саме ця обставина є визначальною під час вирішення позову про припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших співвласників.
Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15.05.05.2013 року та від 24 лютого 2016 року № 6-2784цс15 висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Також, і під час розгляду іншої справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Співставлення даних в доказах, наданих сторонами, вказує на те, що частка відповідачки є незначною у співвідношенні ј до ѕ, що встановлено з конкретних обставин справи. Згідно проведеної експертизи встановлена ринкова вартість спірного майна, позивачка внесла суму коштів за нього на депозитний рахунок. ОСОБА_1 володіє користується майном, воно необхідне їй для проживання з дітьми, іншого житла в неї немає. Суду надано докази, що ОСОБА_3 тривалий час по АДРЕСА_1 не проживає, у власності відповідачки є інше нерухоме майно, припинення права її власності не завдасть істотної шкоди її як співвласнику та членам її сім`ї, тому позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 182, 317, 328, 346, 365 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 76, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні задовольнити.
Припинити право власності за ОСОБА_3 на 51/200 частку у спільному майні, а саме житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлений 09 грудня 2020 року.

Суддя: (підпис) Л.Й. Квятковська

Копія вірна

Заочне рішення набрало законної сили "___" ______________ 20___ року.

Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи №608/594/19.

Суддя: Л Й Квятковська