Номер провадження: 22-ц/813/9431/20
Номер справи місцевого суду: 522/9243/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , який виступає як представник ОСОБА_2 , про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по даній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 18.11.2020 року ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_2 , через засоби поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга містить клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року, посилаючись на матеріальну незабезпеченість апелянта, неможливість його офіційного працевлаштування через відсутність паспорта.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору також обґрунтовано тим, що нужденний стан заявника підтверджується тією обставиною, що він на теперішній час перебуває на соціальному обліку у КУ «Обласний центр обліку бездомних громадян» як бездомна особа, заявник не може звернутися до системи надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки він не має можливості надати паспорт громадянина України (з причин його неотримання). Саме тому та з огляду на недостатність коштів у заявника для залучення спеціалістів в галузі права на комерційній основі, заявник отримує правову допомогу безоплатно відповідно до умов проекту УВКБ ООН «Мобілізація громадян, права та соціальна допомога біженцям та особам без громадянства в Одесі». Крім того, заявник зауважує, що, оскільки справа розглядається у порядку окремого провадження, апелянт у разі сплати не зможе повернути суми судового збору за апеляційне оскарження передчасного судового рішення, так як у справі відсутній відповідач.

Ознайомившись з даним клопотанням, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно до ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання.

Разом з тим, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, та таке клопотання сторони повинно бути обґрунтоване та документально підтверджене.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відстрочення від сплати судового збору, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Відмова у розстроченні сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на зазначене, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про розстрочення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, надавши суду належні докази його незадовільного майнового стану та неспроможності сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , який виступає як представник ОСОБА_2 , у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе