Справа №477/594/20
Провадження №2/477/425/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

із секретарем судового засідання Тристан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором від 09 лютого 2017 року №, укладений між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» у загальному розмірі грн. 90988 грн. 48 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 38986,78 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 3885,91грн.; заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в сумі 32087,21 грн.; пені в сумі 16028,58 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 09 лютого 2017 року між ТОВ«Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, шляхом підписання заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та заяви на отримання кредиту від ТОВ«Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень».

26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» відступило ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати справу за відсутності представника, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

ВідповідачОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, від її представника - адвоката Порибкіна О.М. надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_1 , у задоволенні позовних вимог просив відмовити та підтримав заперечення до позову зазначені у відзиві.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначила, що ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» було надано їй фінансову послугу шляхом укладення договору від 09 лютого 2017 року №, який містить ознаки кредитного договору. Відповідно ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також| якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа.

Оскільки надання коштів з умовою сплати процентів це фінансова послуга, яка потребує наявності ліцензії відповідно до Закону України від 12.07.2001 р. №2664-111 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», то кошти в позику під проценти в кредит можуть надавати лише фінансові установи резиденти або нерезиденти, на яких вимога щодо отримання ліцензії для надання таких послуг на території України не поширюється.

Позивач просить суд стягнути заборгованість в розмірі 90988, 48 грн. Проте, позивачем не надано пояснення щодо нарахування заборгованості за відсотками. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню.

Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування. А тому позов не може бути задоволений, оскільки позовні вимоги не доведені.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками організації - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно| видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери розписки, чеки, тощо), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильним.

Крім того, розмір нарахованих відсотків і пені, значно перевищує заборгованості за кредитом.

Також вимога позивача за первісним позовом про стягнення пені знаходиться поза межами річного строку позовної давності.

У матеріалах справи відсутні будь- які документи та докази, що підтверджують факт звернення позивача до ОСОБА_1 про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом в досудовому порядку. А також у позові відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та тих самих підстав, чим порушені вимоги ч.3 ст.175 ЦПК України.(а.с. 97-99).

У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначив, що заборгованість була нарахована не позивачем, а товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26 червня 2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

З довідки про рух коштів та розрахунку заборгованості доданих до позовної заяви, вбачається, що відповідачем було прострочено сплату за кредитним договором, в зв`язку з чим відповідно до п.п. 4.9 Кредитного договору була нарахована пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення, та складає 16028,58грн.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.12.2015 № 6-1341цс15.

Крім того, кредитний договір містить інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, відповідач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом в договорі.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, жодним чином не суперечать положенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

До позовної заяви було додано довідку про рух коштів яка видана первісним кредитором (з зазначенням, що вказані суми дійсні за умови надходження коштів на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» не пізніше 26.06.2019р.), яка підтверджує суми коштів зарахованих в рахунок погашення заборгованості зазначені у розрахунку заборгованості.

Крім того, учасник справи має право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим стягувачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але на момент подачі позивач не скористався даним правом.

Згідно п. 4. Кредитного договору підписанням цього договору Позичальник засвідчує, що ознайомилась з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами, примірник цієї заяви отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua.

Також зазначив, що відсутні підстави для застосовування позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки пунктом 7.2. умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» передбачено, що до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2017 року відповідач підписала заяву № на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» зі змістом якої вона ознайомилася та погодився на приєднання до зазначених умов та (а.с.5-6).

Сторони узгодили умови повернення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за договором.

Згідно умов надання кредиту, зазначених у заяві на отримання кредиту, яка підписана відповідачем, сума кредиту становить 41786,80 грн., кредит наданий строком на 48 місяців, чергова частина кредиту сплачується згідно з графіком, щомісячні проценти становлять 3,19% від суми кредиту та вказані в графіку платежів, річні проценти 11,99% від суми боргу за кредитом, згідно з графіком платежів. Також передбачена сплата щоденної пені від загальної суми прострочення в розмірі 0,3%.

Згідно копій платіжних доручень № I108112915 і № І108112914 від 10 лютого 2017 року кошти в сумі 12330 грн. і 8850 грн. були перераховані ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» на рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами (а.с.9, 10).

Згідно копії платіжного доручення № І108112913 від 09 лютого 2017 року кошти в сумі 10000 були перераховані ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» на картрахунок ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно довідки графіку руху коштів по кредиту та розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача становить 90988 грн. 48 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 38986,78 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 3885,91грн.; заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в сумі 32087,21 грн.; пені в сумі 16028,58 грн.(19-21).

26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» відступило ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів права вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.22).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року, вбачається що ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів прийняло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 лютого 2017 року №408166445, року, на загальну суму заборгованості в розмірі 90988,48 грн.

Таким чином, ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів набуло право вимоги грошових коштів з відповідача.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Щодо стверджень відповідача у відзиві стосовно провадження діяльності з надання фінансових послуг ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва.

Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу.

Після отримання Свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.

Згідно із свідоцтвом серії ІК №55 від 19 березня 2009р., виданим Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» є фінансовою установою.

Відповідно ліцензії серії АВ № 580561 виданою Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» отримала ліцензію на вид діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів кредитними установами.

Відповідач у відзиві зазначає, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Розмір нарахованих відсотків і пені значно перевищує заборгованість за кредитом.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно змісту статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

На підтвердження наявної у відповідача заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 25 червня 2019 року, довідкутовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» з графіком руху коштів по кредиту з відображенням сум і дат надходжень, куди розподілились кошти та призначень платежу.

Розрахунки заборгованості не суперечать умовам договору, зазначених у заяві, узгоджених з відповідачем та нею підписаних, відповідно до яких, щомісячні проценти становлять 3,19% від суми кредиту та вказані в графіку платежів, річні проценти 11,99% від суми боргу за кредитом, згідно з графіком платежів.

Таким чином позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості, зокрема довідка графіку руху коштів по кредиту, розрахунок заборгованості, платіжні доручення, які свідчать про отримання відповідачем кредиту, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо відсутності будь- яких документів та доказів, що підтверджують факт звернення позивача до відповідача про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом в досудовому порядку, про що вказує відповідач у своєму відзиві, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України вимагати дострокове повернення позики є правом позикодавця. Попереднє звернення кредитора до боржника з цього питання, як обов`язкове, у даних правовідносинах не передбачене.

Згідно пункту 3 та пункту 10 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, а такожпідтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У своєму відзиві відповідач вказує, що у позові відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та тих самих підстав. Вказане не відповідає дійсності, оскільки на аркуші позову №3, абзац № 16, такі твердження позивачем зазначені.

Відповідачка просила застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

За домовленістю сторін позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена або скорочена, про що повинен бути укладений договір в письмовій формі (ст. 259 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постановах Верхового суду України у справі № 6-757цс/1 від 1 липня 2015 року, у справі № 6-16/15 від 11 березня 2015 року, які є обов`язковими для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п. 1.9. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» затверджуються наказом керівника ТОВ «ФК «ЦФР» і оприлюднюється на веб-сайті www.kreditmarket.ua.

Пунктом 1.3. передбачено, що приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяви за формами, закріпленими додатками до цих умов (заяви про приєднання та заява на отримання кредиту).

Пунктом 1.5 умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» передбачено, що ці умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір.

Пунктом п. 7.2. умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» передбачено, що до вимог, що виникають з кредитного договору або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років. Однак, у заяві позичальника про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» та заяві на отримання кредиту від ТОВ«Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» від 09 лютого 2017 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» розуміла відповідачка, підписуючи вищевказані заяви, матеріали справи не містять.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, збільшення терміну позовної давності, ніж той, що визначений нормами Закону, має узгоджуватися умовами договору, яким не можна вважати Умови та Правила надання банківських послуг (6-698цс15).

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, викладених у Постанові від 03 липня 2019 року, у справі № 342/180/17.

У зв`язку з чим збільшення строку позовної давності, зазначену в Умовах, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 09 лютого 2017 року.

Оскільки суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору і його неналежне виконання в частині погашення кредитних платежів, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах спеціального строку позовної давності, тобто за вимогами про стягнення пені в межах річного строку (з квітня 2019 року).

За такого, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача в загальній сумі 76897 (сімдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 38 коп., яка складається з наступного:

заборгованість за основною сумою боргу в сумі 38986,78 грн.;

заборгованість за відсотками в сумі 3885,91 грн.;

заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в сумі 32087,21 грн.;

пеня в сумі 1937,48 грн. (в межах річного строку, з квітня 2019 року),

Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1776 грн. 40 коп.. (84,51% від суми сплаченого судового збору).

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282, ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором від 09 лютого 2017 року №, укладений між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Центр Фінансових рішень» у загальному розмірі 76897 (сімдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 38 коп., яка складається з наступного:

заборгованість за основною сумою боргу в сумі 38986,78 грн.;

заборгованість за відсотками в сумі 3885,91 грн.;

заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) в сумі 32087,21 грн.;

пеня в сумі 1937,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1776 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, фактична адреса м. Бровари Київська область, вул. Лісова, буд. 2, пов.4, ;

відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений і підписаний 30 листопада 2020 року.

Суддя А.А. Саукова