Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2020 р. Справа № 608/804/19

Номер провадження2/608/18/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором безвідсоткової позики від 05.11.2018 року згідно боргової розписки від 05.11.2018 року, стягнення за період з 10.12.2018 року - трьох процентів річних від суми 3 309, 39 євро, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором безвідсоткової позики від 05.11.2018 року згідно боргової розписки від 05.11.2018 року, стягнення за період з 10.12.2018 року - трьох процентів річних від суми 3 309, 39 євро. В позовній заяві позивач вказав, що ОСОБА_3 позичила в нього 3309,39 євро, які зобов`язалася повернути 10 грудня 2018 року року, про що 05 листопада 2018 року було укладено договір позики та написана розписка. Свої зобов`язання щодо повернення боргу відповідачка не виконала, грошові кошти не повернула, на його неодноразові вимоги повернення боргу - обмежувалася лише обіцянками. Згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на дату звернення із позовом 100 євро становили 3024,2774 гривень, тому ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача 3309,39 євро основної суми боргу, 34,54 євро - 3 % річних за користування грошовими коштами, що в загальному становить 3343,93 євро, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1011,30 гривень.

Представник позивача - адвокат Захарчук Ю.В. подав відзив на позов ОСОБА_2 , в якому зазначив, що ОСОБА_3 замовила в магазині «ЄвроДах», власником якого являється позивач, покрівельні матеріали. Заміри даху та необхідного для його покриття матеріалів здійснював представник магазину «ЄвроДах» - ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 здійснила передоплату в сумі 500 євро. 14.11.2018 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 була видана накладна на суму 3845,39 євро. Однак, нею було виявлено нестачу матеріалу на суму 250,8 євро та 10.12.2018 року ОСОБА_4 було видано нову накладну на суму 3270,63 євро. По факту доставки замовленого товару, ОСОБА_3 сплатила ще 2450 євро. Після завершення покрівельних робіт було виявлено надлишок матеріалів, які позивач відмовився забирати. ОСОБА_3 жодного разу не зустрічалася з ОСОБА_2 та договір позики від 05 листопада 2018 року не укладала. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки, з останнім жодного разу не зустрічалася та він ніколи не приїздив по місцю її проживання. Позику коштів вона не здійснювала, готівкових коштів від позивача не отримувала та договір позики не укладала.

В ході розгляду справи ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно вона підписувала договір, однак, він був не позичковий. Вона просила ОСОБА_4 лише про відстрочку сплати решти коштів. Готівкові кошти ОСОБА_2 їй в руки не передавав. За покрівельний матеріал вона заплатила ОСОБА_4 двічі: 500 євро завдатку та 2450 євро сплатила 10.12.2018 року.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 давали пояснення та подали відповідь на відзив, згідно яких позов підтримали на підставі викладених у позові обставин, посилаючись на обов`язковість виконання умов договору позики, який був письмово укладений між сторонами. Позивач ОСОБА_2 пояснив, що вказаний договір з ОСОБА_3 від його імені укладав ОСОБА_4 .. Представник позивача ОСОБА_5 також зазначив, що фактично між сторонами виник договір товарного кредиту, який було оформлено позикою.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, в окремій заяві просили розгляд справи проводити без їхньої участі, позов підтримують, просять задовольнити, з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача - адвокат Захарчук Ю. В. в судовому засіданні позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вислухавши пояснення представника відповідача, врахувавши думку позивача, представника позивача, відповідача, вислухавши в процесі розгляду справи свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно договору позики (безвідсоткової), укладеного в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 3309,39 євро.

Згідно розписки від 05 листопада 2018 року ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_2 3309,39 євро і зобов`язалась віддати їх до 10 грудня 2018 року, в чому і розписалася.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що приймали участь в будівництві житлового будинку ОСОБА_3 ОСОБА_2 на подвір`ї ОСОБА_3 вони жодного разу не бачили. Покрівельний матеріал відповідачці доставив на подвір`я ОСОБА_4 ОСОБА_3 у них коштів на бляху не позичала.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що працював на будівництві в ОСОБА_3 та разом з ОСОБА_4 - представником магазину «ЄвроДах», проводив заміри даху та підрахунки необхідної площі бляхи. ОСОБА_3 дала ОСОБА_4 500 євро завдатку та попросила розстрочити сплату решти коштів. Про позику грошових коштів не йшлося. В грудні 2018 року, коли накрили хату, він бачив як ОСОБА_3 заплатила ОСОБА_4 2450 євро. Ця сума була як в євро (по курсу НБУ) так і в гривнях. ОСОБА_2 в с. Свидова Чортківського району на подвір`ї ОСОБА_3 ніколи не було та факт передачі позичкових коштів він не бачив.

Вказаними показами свідків не підтверджено достовірно факт передачі позивачем ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3309,39 євро.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що працював на будівництві будинку ОСОБА_3 і був присутній, коли ОСОБА_4 привіз бляху. ОСОБА_9 чув, що ОСОБА_3 просила ОСОБА_4 надати їй розстрочку по оплаті вартості бляхи, але аж ніяк не позичала гроші. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 він ніколи не бачив.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14).

Відповідач ОСОБА_3 категорично заперечує факт позики коштів і мотивує складання цієї розписки вимогами позивача ОСОБА_2 як гарантії доплати коштів за куплений у нього покрівельний матеріал.

В договорі позики від 05 листопада 2018 року вказано, що він укладений в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області. Однак, відповідач та свідки заперечують факт укладення Договору саме в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області, оскільки, ОСОБА_2 не приїжджав в село. Сам позивач також не надав чітких пояснень чи дійсно відбувалась зустріч з відповідачем, де, та при яких обставинах, пояснивши суду, що вони спілкувались з відповідачем тільки по телефону.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.2 вказаного договору позики (безвідсоткової) від 05 листопада 2018 року, строк надання позики позичальнику становить 30 днів з моменту реальної передачі всієї грошової суми. Позика надається шляхом передачі готівки із рук позикодавця в руки позичальника.

Щодо факту передачі позичкових грошей з рук позикодавця в руки позичальника ОСОБА_2 належних та допустимих доказів суду також не надав.

За таких обставин, на думку суду, розписка від 05 листопада 2018 року не є підтвердженням укладення між сторонами договору позики як реальної односторонньої оплатної угоди на зазначених позивачем умовах. Зі слів представника позивача, між сторонами йшла мова про товарний кредит, який було оформлено у вигляді позики.

В постанові № 369/3340/16-ц від 22 серпня 2019 року Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для

визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню

правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування

документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні

правові висновки.

Відповідно до п.2 роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 29.12.1976 р. №11, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішував справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оцінивши зміст розписки від 05 листопада 2018 року, суд встановив, що вона не містить відомостей про передання ОСОБА_2 і отримання ОСОБА_3 грошових коштів у позику.

З огляду на викладене є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 625, 1048 - 1050 ЦК України позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики з урахуванням трьох відсотків річних в сумі 34,54 євро.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором безвідсоткової позики від 05.11.2018 року згідно боргової розписки від 05.11.2018 року , стягнення за період з 10.12.2018 року - трьох процентів річних від суми 3 309, 39 євро - відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 14 січня 2020 року.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/804/19

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: