ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м.Суми

Справа №579/465/20

Номер провадження 22-ц/816/2382/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 року в складі судді Моргуна О.В., ухваленого в м. Кролевець, повний текст якого складено 09 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

04 березня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 14747,28 грн заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, а саме: 5000 грн кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим 12 вересня 2018 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Скориставшись кредитними коштами, відповідачка не виконала зобов`язань із вчасного їх повернення, внаслідок чого станом на 20 грудня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 14747,28 грн, яка складається з 8288,26 грн боргу по простроченому тілу кредиту, 3165,91 грн боргу по простроченим відсоткам, 2114,67 грн боргу по процентам на підставі ст. 625 ЦК України, 500 грн фіксованої частини штрафу та 678,44 грн процентної складової штрафу.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2018 року у розмірі 8288,26 грн та 1181,37 грн судового збору.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачка заборгованість не оспорювала, з позовом про визнання кредитного договору недійсним не зверталась. Доданими до апеляційної скарги доказами (виписка по кредитному рахунку та довідка про термін дії картки) підтверджуються заявлені у позові вимоги. На думку позивача, часткове повернення позичальницею кредитного боргу свідчить про виконання умов укладеного договору та згоду із запропонованими банком умовами кредитування, які викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг в Приватбанку. Підтверджений судом факт використання відповідачкою кредитних коштів свідчить про право банку на стягнення процентів, у тому числі і на підставі ст. 625 ЦК України. Вважає помилковими висновки суду про те, що паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про умови кредитування, не є складовою кредитного договору, оскільки цей документ підписано позичальницею.

В частині задоволених позовних вимог про стягнення 8288,26 грн боргу по простроченому тілу кредиту рішення суду не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

До апеляційної скарги позивачем додано нові докази, а саме: виписку по кредитному рахунку ОСОБА_1 станом на 23 вересня 2020 року та довідку про термін дії кредитної картки № НОМЕР_1 , а також заявлено клопотання про прийняття цих доказів. Клопотання обґрунтоване тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції обставини заявленого позову відповідачкою не заперечувались і необхідність подавати додаткові докази, на думку позивача, була відсутня. Однак, суд частково задовольнив вимоги банку і саме ця обставина спонукала подати апеляційному суду нові докази та є, на думку заявника, поважною причиною неподання доказів у суд першої інстанції.

Вказані позивачем причини неподання до суду першої інстанції письмових доказів апеляційний суд визнає неповажними та не приймає нові докази.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання позичальницею анкети-заяви, проте розмір процентів за користування кредитом та відповідальність за невчасне його повернення не узгоджено, а додані до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позичальницею не підписані, тобто не є складовими частинами укладеної угоди. Крім того, суд не взяв до уваги підписаний позичальницею паспорт споживчого кредиту, в якому містяться умови кредитування картки «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», оскільки вважав, що цей документ не є частиною укладеного кредитного договору, а тому відмовив у задоволенні вимог про стягнення процентів та штрафу.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, в якій зазначена згода позичальниці, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписом у Анкеті-заяві відповідачка також засвідчила, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а.с. 11).

Додані до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг відповідачкою не підписані (а.с. 14, 15-31).

Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 12 вересня 2018 року станом на 20 грудня 2019 року становить 14747,28 грн та складається з 8288,26 грн боргу по простроченому тілу кредиту, 3165,91 грн боргу по простроченим відсоткам, 2114,67 грн боргу по процентам на підставі ст. 625 ЦК України, 500 грн фіксованої частини штрафу та 678,44 грн процентної складової штрафу (а.с. 9-10).

Також матеріали даної справи містять підписаний ОСОБА_1 12 вересня 2018 року паспорт споживчого кредиту кредитних продуктів «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД», у якому містяться умови кредитування (а.с. 12-13).

Як зазначалось вище, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення 3165,91 грн боргу по простроченим відсоткам, 500 грн фіксованої частини штрафу та 678,44 грн процентної складової штрафу, суд першої інстанції вважав, що підписаний позичальницею паспорт споживчого кредиту не є складовою кредитного договору. Такого висновку місцевий суд дійшов за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, розрахунок заборгованості по кредитному договору містить інформацію про кожну складову кредитного боргу, а саме: 3165,91 грн боргу по простроченим відсоткам нараховано виходячи з процентної ставки на прострочений кредит, яка становить 84% річних.

Такі ж умови кредитування в частині процентної ставки на рівні 84%, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, передбачені і у паспорті споживчого кредиту за кредитним продуктом «Універсальна ГОЛД». Крім того, у паспорті споживчого кредиту також передбачено штраф за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою, а саме: 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що становить 500 грн фіксованої частини штрафу та 572,70 грн (5% від (8288,26 грн + 3165,91 грн)) процентної складової штрафу.

Проте, зазначених вище обставин суд першої інстанції не врахував, помилково вважаючи, що підписаним позичальницею паспортом споживчого кредиту не визначені конкретні умови кредитування, зокрема, умови, передбачені для кредитного продукту «Універсальна ГОЛД».

Висновок суду першої інстанції про те, що викладена у паспорті споживчого кредиту інформація зберігає чинність та є актуальною лише у період з 12 вересня 2018 року до 27 вересня 2018 року, тобто умови кредитування, зазначені у паспорті споживчого кредиту, припинили дію, не ґрунтуються на нормах права. Так, Законом України «Про споживче кредитування» встановлений обов`язок кредитодавця у випадку пред`явлення позичальником вимоги протягом 14 днів після укладення кредитного договору привести його умови у відповідність до отриманої інформації про споживчий кредит, тобто мова йде не про строк дії умов кредитування в цілому, а про реалізацію передбаченого законом права споживача кредитних послуг на приведення умов вже укладеного договору до отриманої від банку інформації про споживчий кредит.

З рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки 2114,67 грн боргу по процентам, нарахованим на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України, колегія суддів погоджується.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з цим, умовами кредитного договору передбачена відповідальність позичальниці за несвоєчасне повернення кредиту у виді сплати штрафу, а тому вимога банку про стягнення, крім штрафу, 2114,67 грн процентів на підставі ст. 625 ЦК України по своїй суті є подвійною відповідальністю за одне і те ж порушення умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже, позивачем доведено, що позичальниця погодилась на запропоновані банком умови кредитування, зазначені в паспорті споживчого кредиту. Відповідачка заявлені банком суми боргу по простроченим процентам та штрафам не спростувала, контррозрахунку заборгованості суду не надала.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 3165,91 грн боргу по простроченим відсоткам, 500 грн фіксованої частини штрафу та 572,70 грн процентної складової штрафу, а також в частині стягнення з відповідачки судового збору на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині та нового розподілу судових витрат.

Оскільки позовні вимоги за наслідками апеляційного розгляду справи задовольняються частково (на 85%), тому на підставі ст. 141 ЦПК України АТ КБ «Приватбанк» за рахунок ОСОБА_1 підлягають компенсації 1786,70 грн (85% від 2102 грн) судового збору, сплаченого за подання позову до суду першої інстанції, та 2680,05 грн грн (85% від 3153 грн) судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 3165 грн 91 коп. боргу по простроченим відсоткам, 500 грн фіксованої частини штрафу та 572 грн 70 коп. процентної складової штрафу по кредитному договору № б/н від 12 вересня 2018 року та в частині стягнення з ОСОБА_1 1181 грн 37 коп. судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () 3165 грн 91 коп. боргу по простроченим відсоткам, 500 грн фіксованої частини штрафу та 572 грн 70 коп. процентної складової штрафу по кредитному договору № б/н від 12 вересня 2018 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () 1786 грн 70 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2680 грн 05 коп. за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач В.І.Криворотенко

Судді: О.І.Собина

С.С.Ткачук