Справа № 712/8019/18
Провадження № 2з/712/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Мельник І.О.

за участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши клопотання адвоката Гершевського Костянтина Андрійовича ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей з батьком,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат позивача Яцюк М.В. 09.01.2020 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей з батьком шляхом встановлення зустрічей батька зі своїми доньками один раз на тиждень кожної п`ятниці з 15-00 до 17-00 в приміщенні служби у справах дітей Черкаської міської ради за присутності працівника Служби або психолога без присутності будь-яких інших осіб, а також встановлення заборони ОСОБА_3 вчинення дій щодо перешкоджання неповнолітнім ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Соломії у спілкуванні з батьком ОСОБА_2 у вигляді телефонних розмов чи за допомогою інших сучасних засобів зв`язку (Skype, Viber, Telegram тощо). В обґрунтування заяви вказує, що позивач з березня 2019 року не бачив і не чув своїх дітей. Відповідачка, використовуючи договір про встановлення порядку спілкування батька з дітьми, вивезла дітей з України до Чеської республіки. Після невдалих дій щодо переїзду з Чеської республіки в Ізраїль, відповідачка переїхала до Російської федерації, зареєструвала своє місце проживання в м. Балашиха. На даний час, позивачу невідомо місце проживання відповідачки та дітей сторін. При цьому, відповідачка перебуває на території України, але не повідомляє позивачу про місце проживання дітей, не надає доступу до них, навіть, за допомогою телефонних розмов або розмов за допомогою мессенджерів Вайбер, Телеграм, Скайп чи інших. Більше того, позивачу невідомі контакти відповідачки, за допомогою яких він зміг би дізнатися про дітей, про їх здоров`я та взагалі про стан дітей. Предметом позову позивача є встановлення місця проживання з батьком за місцем реєстрації проживання дітей. Під час розгляду подібних справ найпершу увагу слід звертати на інтереси дітей, а не батьків. При цьому, висновком служби у справах дітей Черкаської міської ради встановлено про доцільність встановлення місця проживання дітей з батьком. Зважаючи, що судовий розгляд позову вже відбувається понад півтора роки і невідомо, коли рішення набере законної сили, внаслідок тривалого судового розгляду та позбавлення відповідачем будь-якого зв`язку позивача зі своїми дітьми, відбувається втрата психоемоційного зв`язку батька з дітьми. Вважає, що для забезпечення підтримання особистих відносин батька з дітьми, для контакту батька з дітьми, для забезпечення відсутності погіршення психоемоційного зв`язку батька з дітьми до винесення рішення по справі слід забезпечити позов, адже у випадку задоволення первісного позову може виникнути утруднення виконання рішення суду або взагалі неможливість його виконання.

Учасники справи у судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (п.4 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які адвокат заявника посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, в порушення вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В обґрунтування доводів представника позивача про те, що відповідачкою чиняться перешкоди в участі у особистому вихованні, спілкуванні та побаченнях батька з дітьми, а дітей з батьком, суду не надано достатніх та належних доказів, які б підтверджували вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей батька зі своїми дітьми, суд вважає недопустимим, оскільки, таким чином, фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд дійшов висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дітей з батьком.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: І.О.Мельник