Провадження № 2/742/735/20
Єдиний унікальний № 742/1109/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання за нею права власності на ј частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона являється власницею ј частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1988 року. Власниками інших частин вказаного житлового будинку є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Хоча будинок перебуває у спільній частковій власності, фактично він має чіткий поділ між співвласниками як по межам будинку, так і по межам подвір`я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. В останні роки життя ОСОБА_4 була неспроможна самостійно здійснювати догляд за собою, тому позивачка, як близька сусідка, допомагала їй по господарству. На словах ОСОБА_4 заповідала свою частку будинку ОСОБА_1 , оскільки знала, що не має спадкоємців, однак юридично заповіт оформлено не було. Після смерті ОСОБА_4 належна їй частка у спільному частковому майні ніким не успадкована та за більше, ніж 21 рік від дня відкриття спадщини не з`явився жоден спадкоємець, а обов`язок по утриманню її частини повністю ліг на ОСОБА_1 . Так, з 1998 року вона здійснювала систематичний догляд за частиною будинку ОСОБА_4 , зокрема провела ремонт даху, встановила паркан. В результаті природного старіння та відсутності опалення спірна частина будинку є аварійною та потребує нагального відновлення. Враховуючи фактичний стан вказаної частини будинку, необхідно буде проводити капітальний ремонт або реконструкцію, що є можливим лише з отриманням відповідних будівельних дозволів на підставі наявного права власності у ініціатора. Отже, основною причиною звернення до суду з даним позовом про визнання права власності на вказану частину будинку є намір здійснити її подальший капітальний ремонт або реконструкцію задля запобігання руйнування інших частин будинку, у першу чергу частини позивача, що прямо межує з аварійною, а зробити це без наявного права власності є неможливим, що і змусило позивачку звертатися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності та про задоволення позову в повному обсязі (а.с.111).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив провести розгляд справи без його присутності (а.с.95).

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася також, хоча про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.106) та не надала відзив на позовну заяву.

Представник Прилуцької міської ради у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнала та просила провести судове засідання без її участі (а.с.103).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

З копій договору купівлі-продажу від 20.02.1988 року, посвідченого Прилуцькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №784 (а.с.8-10), та довідки, виданої Прилуцьким бюро технічної інвентаризації (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_1 являється власницею ј частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки №3089 від 06.12.2019 року, виданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано: 3/10 частини за ОСОБА_3 , 1/5 частина за ОСОБА_2 , ј частина за ОСОБА_1 та ј частина за ОСОБА_4 (а.с.12), частковість якого також вбачається з копії технічного паспорта на належну позивачці частину даного будинку (а.с.-14-18).

Зі змісту звіту про оцінку майна ТОВ «Центр нерухомості» від 24.03.2020 року (а.с.33-81) вбачається, що ринкова вартість ј частини житлового будинку загальною площею 36,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 становить 20920,00 грн, що у своїй сукупності з фотознімками також засвідчує твердження позивачки про занедбаний стан цієї нині спірної частини будинку, яка потребує термінового ремонту.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.01.2020 року ОСОБА_3 виділено у власність в натурі 3/10 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення по житловому будинку під літ.А-1: 3-3 кімната площею 9,6 кв.м, 3-4 кімната площею 17,3 кв.м, 3-5 коридор площею 4,2 кв.м, по прибудові під літ.а2-1: 3-2 кухня площею 7,2 кв.м, загальною площею 38,3 кв.м, житловою площею 26,9 кв.м, по надвірних будівлях та спорудах: сарай під літ Б1-1, вбиральня У, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна (а.с.23-25).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.01.1998 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Витягом зі Спадкового реєстру №58963067 від 10.01.2020 року підтверджується той факт, що після смерті ОСОБА_4 немає жодного спадкоємця, який би виявив бажання прийняти спадщину (а.с.20).

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Крім цього, статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.

Також у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивачка з 1998 року і до теперішнього часу відкрито та безперервно володіє і користується належною за життя ОСОБА_4 ј частиною будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а тому на підставі ст.344 ЦК України суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначену вище частину житлового будинку за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та 328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) та Прилуцької міської ради Чернігівської області (, юридична адреса: вул.Незалежності, буд.82, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на ј частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 02.11.2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка