Постанова

Іменем України

(додаткова)

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 2033/2-1649/2011

провадження № 61-48974св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2014 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

Позов мотивовано тим, що 16 березня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № HAH2GK01270023, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 52 408,55 доларів США із зобов`язанням повернути вказану суму частинами відповідно до графіка погашення заборгованості у строк до 15 березня 2027 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 12 % на рік на суму залишку заборгованості.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між сторонами укладено договір іпотеки № HAH2GK01270023, згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, унаслідок чого станом на 16 березня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 60 792,61 доларів США, яка складається із: 46 491,48 доларів США заборгованості за кредитом; 7 362,52 доларів США заборгованості за відсотками; 1 455 доларів США заборгованості за комісією; 2 558,85 доларів США пеня за порушення виконання зобов`язань за договором, а також штрафів - 31,37 доларів США (фіксована частина) і 2 893,39 доларів США (процентна складова).

З урахуванням уточнених у жовтні 2011 року позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 березня 2007 року у розмірі 484 517,10 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом її продажу банком з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити ОСОБА_1 з вказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

На підставі договору іпотеки від 16 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н. Ю. за реєстровим № 1204, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 березня 2007 року № НАН2GК01270023 у розмірі 60 792,61 доларів США, із застосуванням процедури продажу, встановленої статті 38 Закону України «Про іпотеку», для чого ПАТ КБ «ПриватБанк» надано право від імені ОСОБА_1 укласти договір купівлі-продажу вказаної квартири будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки квартири.

Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 , зі зняттям її з реєстрації за вказаною адресою.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року змінено. В рахунок погашення заборгованості за укладеним 16 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитним договором № HAH2GK01270023 станом на 16 травня 2011 року у розмірі 482 651,00 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 із застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень продавця. В частині виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою рішення суду скасовано.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2014 року змінено. В рахунок погашення заборгованості за укладеним 16 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитним договором № HAH2GK01270023 станом 16 травня 2011 року у розмірі 60 558,47 доларів США, що еквівалентно 482 651 грн, які складаються із: 46 491,48 доларів США заборгованість за кредитом; 7 362,52 доларів США заборгованість за відсотками; 1 455 доларів США заборгованість за комісією; 2 324,71 доларів США нарахована пеня за порушення виконання зобов`язань за договором; 31,37 доларів США штраф (фіксована частина); 2 893,39 доларів США штраф (процентна складова), звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 із застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого і будь-якій особі-покупцеві за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень продавця. В частині виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою рішення суду скасовано та відмовлено у задоволенні позову у цій частині. Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набув чинності 07 червня 2014 року, не підлягає виконанню. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2014 року змінено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAH2GK01270023, укладеним 16 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 станом на 16 травня 2011 року у розмірі 57 867, 85 доларів США, що за курсом НБУ складає 461 206,76 грн, яка складається із: 46 491,48 доларів США заборгованість за кредитом; 7 362,52 доларів США заборгованість за відсотками; 1 455,00 доларів США заборгованість за комісією; 2 558,85 доларів США пеня за порушення виконання зобов`язань за договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 із застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень продавця.

В частині виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою рішення суду першої інстанції скасовано і в цій частині позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2014 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасовано і прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 2 827 грн.

Короткий зміст вимог заяви

У жовтні 2020 року доВерховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови у справі, яка мотивована тим, що згідно з розрахунком загальний розмір, понесених нею витрат складає 9 855,12 грн, проте суд касаційної інстанції стягнув з банку на її користь лише 2 827 грн, не врахувавши подані нею три касаційні скарги, подані у період з 2014 року до 2018 року та понесені нею витрати на проведення судової експертизи. Тому просила прийняти додаткову постанову про стягнення з позивача на її користь 7 028,12 грн (9 855,12 грн - 2 827 грн).

Рух матеріалів справи

26 жовтня 2020 року на офіційну адресу електронної пошти Фрунзенського районного суду міста Харкова було надіслано лист про необхідність направлення на адресу Верховного Суду цивільної справи № 2033/2-1649/2011 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

03 листопада 2020 року справа № 2033/2-1649/2011 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови про розподіл судових витрат у справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та прийняття додаткової постанови.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови у справі, в якій заявник просила стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та понесені нею витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а саме за: відправлення заяви про зупинення провадження у справі 14,64 грн; відправлення заяви про надання копії позовної заяви - 14,64 грн; відправлення клопотання про надання ухвали про зупинення провадження у справі - 14,64 грн; судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Фрунзенського районного суду - 1 827 грн; довідку про несвоєчасне вручення рекомендованого листа у відділенні 61158 з Фрунзенського районного суду - 12 грн; відправлення апеляційної скарги на рішення суду - 35,10 грн; придбання конверта - 6,40 грн; проведення експертизи - 5 920 грн; комісію банку за проведення оплати за проведення експертизи - 35,52 грн; відправлення квитанції про сплату, заяви на повернення - 37,76 грн; судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2014 року - 2 560 грн; комісію банку за сплату судового збору - 35 грн; відправлення заперечення проти позову - 38,48 грн; судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року - 1 000 грн; відправлення судового збору за подання касаційної скарги - 35,82 грн; відправлення клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року - 38,48 грн; відправлення відповіді на повідомлення від 22 вересня 2015 року про продаж іпотечного майна у зв`язку із розглядом справи у касаційній інстанції - 38,48 грн; відправлення заперечення проти позову - 45,56 грн; відправлення пояснення - 33,60 грн; відправлення відзиву на касаційну скаргу - 21 грн; судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року - 1 000 грн; відправлення судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року - 36 грн; комісію банку за сплату судового збору - 15 грн. Всього просила стягнути з відповідача на свою користь 12 815,12 грн.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1 зазначила про те, що Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз їй повернуто переплачені за проведення експертизи грошові кошти в розмірі 2 960 грн, а постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 2 827 грн, тому з відповідача на її користь остаточно підлягає стягненню 7 028,12 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із підпунктом «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи викладене, а також те, що при прийнятті 08 липня 2020 року постанови Верховним Судом розподіл судових витрат не був вирішений у повному обсязі заява ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови підлягає частковому задоволенню за вирахуванням комісії банку за сплату судового збору та проведення оплати за експертизу у розмірі 6 942,60 грн (7 028,12 грн - 85,52 грн), оскільки сплачена ОСОБА_1 комісія банку не пов`язана з розглядом справи відповідно до вимог статті 133 ЦПК України та статті 1 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання касаційних скарг та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в загальному розмірі 6 942 (шість тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 60 копійок.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька Судді:А. І. Грушицький І. В. Литвиненко Є. В. Петров І. М. Фаловська