22-ц/804/3234/20
263/8902/20

У Х В А Л А

07 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі судді Принцевської В.П., перевіривши апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2020 року у цивільній справі № 263/8902/20 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії задоволені частково. Стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 22891,01 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області подало апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для оплати судового збору у розмірі 1261 грн 20 коп. та роз`яснено наслідки невиконання вимог вказаної ухвали суду.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення копія ухвали Донецького апеляційного суду отримана заявником 02 жовтня 2020 року.

Станом на 02 листопада 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-ХІ розділ XII "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-ІХ Пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень цього закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон опубліковано 16 липня 2020 року, він набув чинності 17 липня 2020 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Зважаючи на те, що у строк, визначений в ухвалі Донецького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, недоліки апеляційної скарги не усунуто, а заяви про продовження строків для їх усунення станом на 07 грудня 2020 року апеляційному суду не надано, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Таким чином, повернення апеляційної скарги не є перешкодою в реалізації права апеляційного перегляду рішення суду, передбаченого ст. 17 ЦПК України та п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відповідача Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2020 року у цивільній справі № 263/8902/20 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя Донецького апеляційного суду В.П. Принцевська