УХВАЛА

09 січня 2020 року

м. Київ

справа № 761/32753/17

провадження № 61-11188ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року у складі судді Савицького О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у складі колегії суддів Верланова С. М., Кашперської Т. Ц., Мережко М. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і рішень судів

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він є вкладником публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк «Михайлівський») відповідно до договорів банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247709 від 20 травня 2016 року, банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-037-000247720 від 20 травня 2016 року, банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-037-000247736 від 20 травня 2016 року та банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-037-000247655 від 20 травня 2016 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 травня 2016 року прийнято рішення №812 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Михайлівський».

12 липня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені статтями 37, 38, 47-52, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач зазначав, що його не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв`язку з чим, він звернувся до відповідача із відповідною вимогою, яка була залишена без реагування.

Вказував, що дії відповідача щодо тимчасового обмеження виплати коштів строком до шести місяців у зв`язку із проведенням перевірки правочинів є протиправними, оскільки перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена у період здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації банку, а не у період його ліквідації.

Наголошував, що обмеження виплати коштів за депозитними договорами у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому вважав, що між ним та відповідачем виник спір у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання щодо повернення йому грошових коштів (гарантованої суми відшкодування), а тому з відповідача на його користь підлягає стягненню три відсотки річних у розмірі 2 651,40 грн та інфляційні втрати у розмірі 19 870 грн за період прострочення виконання грошового зобов`язання (з 15 червня 2016 року по 23 січня 2017 року, тобто, по день виплати йому гарантованої суми відшкодування), а також, з урахуванням положень статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», пеня за кожен день прострочення зобов`язання у розмірі 1 023 552,34 грн. Крім того, зазначав, що у зв`язку з обмеженням виплат коштів за депозитними договорами йому завдано моральну шкоду, розмір якої позивач оцінив у сумі 10 000 грн, яку також просив стягнути з відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її з Шевченківського районного суду міста Києва.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

09 липня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, пені та відшкодування моральної шкодипризначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська