Справа № 522/6266/20
Провадження № 2/522/4400/20
УХВАЛА

17 листопада 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 16.04.2020 року надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації.

Матеріали позову суддя отримала 17.04.2020 року.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 22.06.2020 року.

До суду 22.06.2020 року надійшов відзив на позов, згідно якого просили відмовити у позові.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 15.10.2020 року.

До суду 15.10.2020 року надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 згідно якого просила провадження у справі зупинити до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №522/16289/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про приведення приміщення до попереднього стану, яка перебуває на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б..

Розгляд справи 15.10.2020 року був відкладений на 17.11.2020 року із наданням часу сторонам на ознайомлення з заявленим клопотанням та підготовки позиції по ній.

У судовому засіданні 17.11.2020 року були присутні: представник позивача ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_1 ..

Представник відповідача ОСОБА_1 подане нею клопотання про зупинення провадження у справі підтримала та просила задовольнити,

Представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти зупинення провадження у справі та просив відмовити за обставин, викладених, зокрема у письмових заперечення від 17.11.2020 року,оскільки вважає, що розгляд справи №522/16289/20 не впливає на розгляд даної цивільної справи.

Вирішуючи подане клопотання суд виходить із наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом з тим, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи має місце у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у справі, яка вирішується.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує. Зазначена позиція викладена Верховним судом у постанові від 27.03.2019 року по справі № 906/1349/15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no. 30210/96, § 124).

Суд вбачає, що предметом позову у даній справі є вимоги про поділ квартири як спільного сумісного майна подружжя та виділ його в натурі та стягнення грошової компенсації.

Предметом же позову у рамках цивільної справи №522/16289/20 ставляться вимоги із приводу приведення приміщення до попереднього стану.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У свою чергу, згідно ч.3 ст.210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Суд вбачає, що підготовче засіданні у даній справі було закрито ухвалою суду від 22.06.2020 року. Таким чином, питання щодо зупинення провадження на стадії розгляду справи по суті регулюється положеннями ст.210 ЦПК України, яка, у свою чергу, не передбачає обов`язку суду зупиняти провадження по справі з підстав п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Крім того, дослідивши предмет позовних вимог в обох справах, суд не вбачає, що розгляд справи №522/16289/20 не створює об`єктивної неможливості розгляду даної справи. При цьому, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Суд вбачає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у справі.

На вимогу зазначених норм процесуального права, а також зважаючи на те, що суддя з 23.11.2020 року по 04.12.2020р.перебувала на лікарняному, датою складення цього судового рішення у вигляді ухвали є 07.12.2020 року.

Керуючись ст.ст.2, 10-12, 43, 49, 62, 64, 76, 81, 89, 198, 247, п.6 ч.1 ст.251, 258, 260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до положень ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 07.12.2020 року

Суддя Л.В. Домусчі