Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді Кондрацькій Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

адвоката Будько Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області про повторне виселення ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області про повторне виселення. Скаржник в обґрунтування своєї заяви покликається на те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по справі «про втрату права користування жилим приміщенням у зв`язку зі зміною власника, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення» були повністю задоволені його позовні вимоги. 11.07.2018 на підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист №711/11357/17 і головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Тімофєєвим Вадимом Сергійовичем були відкриті ВП№56962673 та ВП№56962754. 26.12.2018 державним виконавцем було здійснено перевірку виконання рішення суду від 22.05.2018 в результаті якої встановлено, що боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно виконали рішення суду та виселились із помешкання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але практично виселення не відбулось, так як в помешканні залишились речі боржників і справді вони залишились там проживати. Проте на час звернення до суду скаржник не має можливості користуватися своєю власністю, так як боржник ОСОБА_3 повторно вселилась у кв. АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються актом складеним 24.09.2019. Відповідно до частини одинадцятої статті 78 Закону України від 21.04.99 року № 606- XIV "Про виконавче провадження" у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Представник скаржника адвокат Будько Ю.А. в судовому засіданні, після неодноразових усних змін та уточнень позовних вимог, скаргу підтримав, остаточно просив поновити строк звернення до суду, так як про порушення прав позивач дізнався 01.10.2019, також просив скасувати постанову про закінчення виконавчогго провадження від 26.12.2018 № ВП 56962649 та постанову від 26.12.2018 ВП № , інші позовні вимоги просив не розглядати. Надав уточнюючі пояснення, які зафіксовані у протоколі судового засідання від 24.12.2019, а саме, що самостійне виселення боржників відбулось. Доказів щодо того, що позивач дізнався про порушення його прав саме 01.10.2019 не має і надати їх не може. Просив скаргу задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ в Черкаській області в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи,тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, проти чого не заперечив представник скаржника.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , показала, що 24.09.2019 вона відпочивала, прогулюючись по вулиці зі знайомою. До них підійшли чоловіки, які попросили бути свідками. Разом зі скаржником ОСОБА_6 та адвокатом Будько Ю.А. намагались потрапити до кв. АДРЕСА_2 , але двері їм ніхто не відчинив, хоча в квартирі були люди. Причин, чому вони підійшли саме до цієї квартири і саме з цими особами, воне не знає, документи ніякі не дивилась та не читала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , показала, що 24.09.2019 вона зустріла на дворі чоловіка і адвоката, які попросили засвідчити те, що мають на меті потрапити до кв. АДРЕСА_2 . Вони дзвонили в двері, але їм ніхто не відчинив, хоча в квартирі були люди, гавкала собака. ОСОБА_1 повідомив, що це його квартира. Документи, що показали їй, були про судові справи, які сааме точно повідомити не може.

Заслухавши пояснення представника скаржника, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 182 ЦПК України встановлено те, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях,а також запереченнях протии заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Поряд з цим, повноваження суду щодо розгляду процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, а також судового контролю за виконанням рішень суду врегульовані розділом VI та VII ЦПК України. Нормами вказаних розділів процесуального закону не передбачено можливості подання та розгляду судом заяв з питань, що виникають під час виконання судових рішень, крім тих, що прямо передбачені ст.ст. 430-453 ЦПК України. А, отже, судом не встановлено процесуальних підстав для розгляду скарги про повторне виселення, яку подано на стадії виконання судового рішення.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 182 ЦПК України встановлюється правило, згідно з яким заяви подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено -він встановлюється судом. Згадана норма надає можливість суду розглядати в порядку встановленому ЦПК України і в певних випадках самостійно встановлювати порядок розгляду лише тих заяв, які подаються учасниками справи під час її розгляду в порядку ч.1ст.182 ЦПК України і стосуються процесуальних питань. В інших випадках, в тому числі й тих, що виникають під час виконання судового рішення, суд керується нормами ЦПК України, що містяться у розділах VI та VII ЦПК України.

У своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на вимоги ч. 11 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Однак, ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення із заявою), як підстава звернення на яку посилається скаржник, не містить норм права, які б встановлювали можливість звернення до суду саме із скаргою. А тому, посилання скаржника на ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» як підставу свого звернення до суду є необґрунтованим.

Суд звертає увагу на те, що на момент звернення до суду діяла інша норма, а саме ч. 10 ст. 66 вказаного вище Закону, у якій зазначається, що у разі, якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

У судовому засіданні, згідно остаточних пояснень адвоката встановлено, що боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбулось самостійне виселення, що не суперечить і наданим скаржником доказам (копіям актів від 26.12.2018 деравного виконавця щодо здійснення виходу перевірки виконання рішення суду та встановлення добровільного виселення боржників з квартири).

Отже, суду не було надано жодних допустимих доказів того, що боржники були примусово виселені та в подальшому самостійно вселились у спірну квартиру.

Окрім цього, суд вважає, що підстав для повторного виселення не вбачається, оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів щодо його повторного вселення до зазначеного приміщення.

З урахуванням вищевказаного, а також виходячи з норм матеріального та процесуального права, засад розумності, виваженості та справедливості, суд знаходить необхідним у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 182-183, 222, 258-261 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У скарзі відмовити.

Повний текст буде виготовлений 27.12.2019.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду, через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька