Провадження № 2/638/4174/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Бутко Є.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, просив розірвати шлюб, про що надав відповідну заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, надала заяву, де не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 02 серпня 1997 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, сторони вступили в шлюб 02 серпня 1997 року, актовий запис № 472.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення.

Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв`язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76,81, 133, 141, 246,258,259,264, п. 15.5 Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 серпня 1997 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 472.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 840 гривни 80 копійок.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін - ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя: Штих Т.В.