Справа № 171/1542/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" грудня 2020 р. м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Кодрян Л.І.
за участю секретаря судового засідання Титаренко Л.Б.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.09.2020 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 222680491.
Вказує, що в придбаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , яка ніколи не проживала у вказаному житловому приміщенні, вона не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться.
Зазначає, що він не чинив перешкод в користуванні житловим приміщенням, весь тягар по підтриманню будинку в належному стані та сплаті комунальних послуг лежить на ньому.
Позивач ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 з 2000 року взагалі не проживає в м.Апостолове, що може бути підтверджено показами свідків.
За вищенаведених обставин позивач вважає, що відповідач втратила право на користування вищевказаним житлом.
Позивач ОСОБА_2 просить визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні 07.12.2020 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач в судові засідання 09.11.2020 року, 23.11.2020 року, 07.12.2020 року, не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася відповідно до положень ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, відзив до суду не подала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.
Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона знає відповідача по справі ОСОБА_3 , вони проживала в одному дворі по АДРЕСА_2 . По цьому адресу вона проживала разом з мамою. Також, вказує, про те, що їй відомо, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у своєї бабусі, але вона ніколи там не проживала. Близько 20 років ОСОБА_3 не проживає в м.Апостолове, так як проживає та працює в іншій області.
Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір`ю позивача. Він придбав квартиру за договором купівлі-продажу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у матері відповідача ОСОБА_6 . Зі слів, ОСОБА_6 , їй відомо, що відповідач ОСОБА_3 не проживає та ніколи не проживала за вказаною адресою, а лише була зареєстрована у квартирі. На даний час, відповідач ОСОБА_3 проживає та працює за межами м. Апостолове, в іншій області. Речей ОСОБА_3 у вказаній квартирі не має.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яку він придбав за договором купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року у ОСОБА_6 (а.с.6-9).
Право власності позивача на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.09.2020 року, № 222680491 (а.с. 10).
З довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради №2427 від 07.09.2020 року встановлено, що у вищезазначеній квартирі зареєстрована: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11).
З домової книги вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-15).
Таким чином, судом встановлено, що відповідач на даний момент дійсно зареєстрована в квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , але фактично в зазначеній квартирі не проживає.
На даний час позивач ОСОБА_2 не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача ОСОБА_3 у його квартирі.
Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5, 12, 13, 76-82, 89,141,258-259,264-265,273,280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_4 у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , такою, що втратила право на користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08.12.2020 року.

СуддяЛ. І. Кодрян