РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Лісневської О.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про встановлення фактів перебування на утриманні свого чоловіка, та сумісного з ним проживання, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року заявник звернувся із заявою та просить встановити юридичний факт того, що на момент смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувала на його утриманні.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 23.07.2002 року був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 , з яким вони постійно проживали однією сім`єю, мали взаємні права і обов`язки, спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Чоловік спілкувався з її дітьми від першого шлюбу, онуками та іншими родичами, вона спілкувалася з його дітьми від першого шлюбу, онуками, і її та його діти та онуки постійно приїжджали до них погостювати. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Просить встановити факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження.

Заявник у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала, просила суд їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у своїй заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання явку свого повноважного представника не забезпечив, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі його представника.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини справи.

23.07.2002 року був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 , з яким вони постійно проживали однією сім`єю, мали взаємні права і обов`язки, спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство.

ОСОБА_2 був пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 від 29.04.2002 року, отримував пенсію в розмірі орієнтовно 5 997,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер у місті Харкові, згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , дата видачі 23.06.2020 р.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є сусідами, пояснили в суді, що дійсно знайомі з ОСОБА_1 та знали померлого ОСОБА_2 , а також, підтвердили факт їх сумісного проживання та перебування на його утриманні.

Здійснюючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, в даному випадку виникли цивільні правовідносини щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, і підлягають розгляду у порядку окремого провадження.

При вирішенні питання про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд керується наступними положеннями чинного цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день його смерті є обґрунтованою, та доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявника про встановлення факту перебування її на утриманні померлого ОСОБА_2 суд бере до уваги наступні положення ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до Листа Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Цей факт може бути встановлений судом у разі відсутності документа про його підтвердження, виданого органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, виконкомами сільських і селищних рад, іншими організаціями.

До заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; копія свідоцтва про смерть годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

За частиною 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно копій пенсійних посвідчень № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку в Пенсійному фонді України, є пенсіонерами та отримують пенсію за віком.

Згідно довідки Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області від 03.11.2020 року, ОСОБА_2 отримував пенсію за віком та її розмір за травень складає 6722.77 грн., а також пенсія ОСОБА_1 за період травень 2020 року по жовтень 2020 року складає 13110,88 грн.

Отже, факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , є особою, яка досягла пенсійного віку, а останній, будучи отримувачем пенсії за віком, надавав їй постійну допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.12, 13, 76, 77, 247, 258, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про встановлення фактів перебування на утриманні свого чоловіка, та сумісного з ним проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , з 01.01.1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.Г.Пашнєв