10 січня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання : Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Згідно акту від 22.10.2019 року за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , який більше 6 місяців не проживає у цій квартирі, участі в утриманні житлової площі не приймає. Позивач, як відповідальний квартиронаймач вимушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг на відповідача, який фактично не мешкає у квартирі. Участі в утриманні квартири він також не приймає. Просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.
Ухвалою судді від 31.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
В судове засідання позивач не з`явився, суду уповноважений представник надав письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у відсутність та відзиву на позов не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає у кв. АДРЕСА_1 . Вказана квартира була надана згідно до ордеру №3605 від 03.08.1960 року ОСОБА_1 на склад родини: ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 син (а.с.4).
Згідно акту КП «Запоріжремсервіс» від 22.10.2019 року у кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 дійсно не проживає у квартирі у кв. АДРЕСА_1 з 2016 року по теперішній час(а.с.5).
Згідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відсутність особи понад встановлений ст. 71 ЖК України строк є підставою для визнання відсутньої особи такою, що втратила право на жиле приміщення.
Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у у кв. АДРЕСА_1 , відповідач не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, зазначені витрати несе позивач, незважаючи на те, що відповідач, також зобов`язаний нести витрати на утримання житла, але його не виконує, не приймає участь у спільному побуті, не є членом сім`ї ОСОБА_4 , він вважається таким, що втратив право користування нею.
Відомості про те, що відповідач звертався з заявами про збереження за ним житла на час тимчасової відсутності, суду не надані . ОСОБА_2 не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_2 більше шести місяців, не проживає в квартирі за даною адресою без поважних причин, домовленостей щодо збереження права на користування житлом немає, що відповідачем будь-якими доказами не спростовано під час розгляду справи, а тому керуючись положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 71 ЖК України, суд визнає відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ), про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 10 січня 2020 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня отримання його копії.
Суддя: Ю.В. Апаллонова