03.01.2020 Суддя Попова В. О.
Справа № 639/8730/19
Провадження № 2-з/644/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовупередано на розгляд за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

В порядку статей 149-152 ЦПК України Станєв П.К. до подання позовної заяви просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 та накладання заборони на відчуження зазначеної квартири.

Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «Легіон Агро» та ПАТ "Дельта Банк" про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2069/К, серія та номер: 2253, виданий 29.10.2019 недійсним та визнання дій протиправними, тому доцільним є забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборони відчуження на квартиру за адресою АДРЕСА_1 до подачі позовної заяви, оскільки існує реальна загроза продажу вказаної квартири, що в подальшому може ускладнити, або ж взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву, зазначає, що 08 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Астра Банк» (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") було укладено кредитний договір № 67003, за яким банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 199 000,00 гривень для використання його на власний розсуд. В свою чергу ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути суму кредиту в повному обсязі за встановленим графіком погашення кредиту.

У той же день, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 67003, від 08 липня 2011 року між ним та ПАТ "Астра Банк" було укладено Договір іпотеки № 67003/1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Давидовою Я.Ф., щодо приналежного мені квартири загальною площею 80 кв.м., житловою площею 46,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім того, 08 липня 2011 р., з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 67003 між ПАТ «Астра Банк» та ним було укладено Договір поруки № 67003/П.

ОСОБА_2 виконувала свої зобов`язання відповідно до встановленого графіку погашення кредиту доки негативні економічні явища, що відбувалися в країні та, відповідно, мали вплив на її добробут, не призвели до виникнення тимчасової заборгованості перед ПАТ «Астра Банк», яке, згодом, відступило права вимоги за кредитом ПАТ "Дельта банк"

6 листопада 2019 р. ним отримано лист-вимогу від ТОВ «Легіон Агро» від 18.11.2019 вих. № 18/11-2 в якому повідомлено про те, що відповідно до Договору №2069/К купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 2.10.2019 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Легіон Агро», ПАТ (Дельта Банк» відступило ТОВ «Легіон Агро» право вимоги до Позичальника, Іпотекодавця та Поручителя за кредитним договором з усіма додатками та змінами, Іпотечним договором з усіма додатками та змінами, а також Договором поруки з усіма додатками та змінами. Тому, начебто, надалі вони мають сплачувати грошові кошти саме ТОВ «Легіон Агро».

Жодних підтверджуючих документів від ПАТ «Дельта Банк» чи від ТОВ «Легіон Агро» щодо купівлі-продажу прав вимоги, окрім Витягу із Реєстру прав на нерухомість, не надходило. При цьому, ТОВ «Легіон Агро» погрожує відчужити квартиру.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет, ним знайдено оголошення про продаж його квартири, за адресою АДРЕСА_1 невідомим мені чоловіком на імя ОСОБА_3 . Вважає, що відповідачі, не гаючи часу намагаються якнайшвидше будь-яким чином продати квартиру.

Вивчивши надані документи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, крім іншого, забороною вчиняти певні дії (ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України).

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З матеріалів справи вбачається, що заявник має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «Легіон Агро» та ПАТ "Дельта Банк" про визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2069/К, серія та номер: 2253, виданий 29.10.2019 недійсним та визнання дій протиправними. Про звернення з позовними вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у заяві не йдеться.

В заяві про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 ставить питання про накладення арешту та заборону відчуження предмету іпотеки.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову саме обраним позивачем шляхом є необґрунтованою.

Обраний вид забезпечення позову на думку суду не є співмірним із позовними вимогами, з якими в подальшому має намір звернутися ОСОБА_1 до відповідачів.

Заявником не надано жодних доказів того, що існує загроза невиконання рішення прийнятого за наслідками розгляду справи в подальшому .

Заявник у своїй заяві не зазначив, в чому саме вбачається унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він має намір звернутися, у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Зокрема, на підставі положень вказаного Закону Фонд здійснює продаж права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Зі змісту заяви вбачається, що предмет майбутнього позову - визнання Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2069/К, серія та номер: 2253, виданий 29.10.2019 недійсним та визнання дій протиправними.

Суд звертає увагу на те, що продаж права вимоги не є продажем майна, що є предметом іпотеки, а є уступкою права вимоги за зобов`язаннями, що належать ПАТ «Дельта Банк», новому кредитору в обсязі, що будуть існувати на момент вчинення дій із набуття останнім права вимоги, в результаті продажу права вимоги за кредитами до нового кредитора перейдуть права й обов`язки в тому обсязі, які має ПАТ «Дельта Банк».

Продаж права вимоги за кредитним договором як такий не впливає на реалізацію власником свого права власності на майно, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження майном, так як на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбувається відчуження права вимоги за кредитами, а не відчуження самого майна.

Заборона ПАТ «Дельта Банк» здійснювати відчуження є незаконним втручанням у функції Фонду як державного органу на здійснення покладених на нього Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язків, оскільки саме Фонд наразі здійснює управління ПАТ «Дельта Банк» через уповноважену особу.

Відповідно до положень частини 6 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджєонікідзевський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Попова В.О.