Справа №949/564/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померл ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0216216 та право на пайовий фонд майна КСП "Жаденський" на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0132313. Вона є спадкоємцем за заповітами після смерті ОСОБА_2 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі таких свідоцтв.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. позов підтримує. Крім того, подала заяву, в якій просить суд залишити без розгляду позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на право на земельну частку (пай) у землі, які перебувала у колективній власності КСП "Жаденський", розміром 3,77 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0216216, та права на пайовий фонд майна КСП "Жаденський" у розмірі 3548 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0132313.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не має.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.4) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 10 серпня 2001 року (а.с.8) ОСОБА_2 належний йому на праві особистої вланості житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Жадень, Дубровицького району Рівненської області, заповів ОСОБА_1 (а.с.8).

29 травня 2020 року після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №50/2020 (а.с.19).

Постановою приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Таборовця М.І. від 29 травня 2020 року, було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений у заповіті житловий будинок (а.с.20).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами (1949 року побудови), що розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою виконавчим комітетом Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області №545 від 24 липня 2019 року (а.с.11).

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1949 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_1 згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлого, а саме житлового будинку і набула право власності на нього.

Згідно вимог статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, вожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Беручи до уваги те, що позивачка добровільно подала заяву про залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання за нею права власності на право на земельну частку (пай) у землі, які перебувала у колективній власності КСП "Жаденський", розміром 3,77 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0216216, та права на пайовий фонд майна КСП "Жаденський" у розмірі 3548 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0132313, суд вважає, що вказані позовні вимоги слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 328, 392, 1216, 1218, 1235, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 200, 247, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , житловою площею 62,5 кв.м., загальною площею 96,8 кв.м.

Позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на право на земельну частку (пай) у землі, які перебувала у колективній власності КСП "Жаденський", розміром 3,77 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0216216, та права на пайовий фонд майна КСП "Жаденський" у розмірі 3548 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0132313 - залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор