Справа № 2-942/10
Провадження №:4-с/138/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 08.11.2019 про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області зі скаргою на постанову державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-942/10 виданого 11.01.2012.

Скарга мотивована тим, що до виконавчого листа № 2-942/10 виданого 11.01.2012 внесено зміст мирової угоди та особисте зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати на користь позивача ОСОБА_4 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 по 800,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною 23 років. Тобто в матеріалах цивільної справи №2-942/10 відсутнє судове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, а лише ухвала суду про визнання мирової угоди, яка не передбачає примусове стягнення через виконавчу службу, так як містить в собі лише зобов`язання добровільно перераховувати кошти ОСОБА_1 , що в свою чергу виключає видачу виконавчого листа. Обґрунтовуючи вказані обставини, представник скаржника посилається на постанову Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018, ухвалену в межах цивільної справи № 2-942/10 з якої слідує, що на моменту постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (29 вересня 2010 року) та виконавчого листа (11 січня 2012 року) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Крім того, постанова про відновлення виконавчого провадження від 25 лютого 2019 року оскаржується в судовому порядку, а відтак не набрала законної сили. Зважаючи на викладене, представник скаржника просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-942/10 виданого 11.01.2012.

Скаржник, її представник в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду скарги повідомлені завчасно та належним чином.

Стягувач та її представники в судове засідання не з`явились. Про час та місце проведення розгляду скарги повідомлені завчасно та належним чином. Представник стягувача ОСОБА_6 подала до суду клопотання в якому зазначила, що в судове засідання не має можливості з`явитись, оскільки зайнята в іншому судовому процесі в Ямпільському районному суді Вінницької області. Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин суду не надано жодних доказів. Про причини неявки стягувача та її адвоката Каріти В.В. суду повідомлено не було.

Представник Могилів-Подільського МВ ДВС ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився. Про час та місце проведення судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи викладене вище, а також строки розгляду даної справи, те, що судові засідання неодноразово відкладались, суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутність учасників.

Дослідивши зміст скарги з додатками, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-942/2010, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Статтею 447 ЦПК України закріплено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що 11.01.2012 Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області видав виконавчий лист у цивільній справі № 2-942/2010 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23 років.

На підставі даного виконавчого листа відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 3071647 від 13.01.2012.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 визнано виконавчий лист № 2-942/2010, виданий 11.01.2012 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, таким, що не підлягає виконанню, так як виданий помилково.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець відділу ДВС Шаповал С.В. 06.11.2018 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Даною постановою закінчено виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Разом з тим, постановою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 скасовано.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 задоволено скаргу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області по відмові у скасуванні постанови від 06.11.2018. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шаповалом С.В. в межах виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012.

25.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 30718647.

08.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.6).

Представник скаржника мотивує скаргу тим, що відсутні підстави для здійснення виконавчого провадження та винесення оскаржуваної постанови, оскільки відсутнє судове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, посилаючись при цьому на мотиви викладені в постанові Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018.

Разом з тим, згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Суд при прийнятті вказаної постанови, дійсно, зазначав, що на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (29.09.2010) та видачі виконавчого листа (11.01.2012) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, однак, прийшов до висновку, що у випадку невиконання однією із сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, отримання виконавчого листа та звернення до виконання, а не звернення до суду з відповідним позовом, не звільняє боржника від обов`язку виконати судове рішення, а відтак не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, Вінницьким апеляційним судом в постанові від 11.12.2018, констатовано, що виконавчий лист є таким, що підлягає виконанню, а тому посилання представника в цій частині суд вважає безпідставними.

Крім того, представник скаржника зазначила, що постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження № 30718647 від 25.02.2019 оскаржується в судовому порядку, а відтак не набрала законної сили.

Разом з тим, постановою Верховного суду від 02.11.2020 залишено без змін ухвалу Вінницького апеляційного суду від 11.03.2020 та ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2019, якою відмовлено в задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019 за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Інших підстав неправомірності оскаржуваної постанови від 08.11.2019 представником скаржника не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З системного аналізу ст. 451 ЦПК України вбачається, що суд може зобов`язати державного виконавця усунути порушення, лише встановивши та визнавши неправомірними рішення, дії чи бездіяльність, якими було порушено право заявника.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що скарга представника ОСОБА_10 ОСОБА_2 необґрунтована, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 258,ч. 6 ст.259, 260, 261, 447-452, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 08.11.2019 про встановлення тимчасового обмеження виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 07.12.2020.

Суддя: Т.Б.Київська