Справа № 509/4233/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Кириченко П.Л.
при секретарі Осадченко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2020 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення у якій зазначив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Азербайджан і є громадянином цієї країни. З 01.09.1985р. він почав навчатися у ПТУ-22 м.Чорноморськ Одеської області за спеціальністю кранівника портальних та судових кранів і весь час навчання мешкав у гуртожитку. Після закінчення навчання у ПТУ-22 він 10.07.1986р. став працював в якості докера-механізатора у Іллічівському морському торговому порту звідки 15.10.1986р. був призваний на військову службу. Після проходження військової служби він став мешкати у с.Великодолинське з 14.04.1989р. став працювати у колгоспі ім. Фрунзе, яке знаходилося у с.Нова Долина Овідіопольського району Одеської області. За таких обставин він просить встановити факт свого мешкання на території України з 01.09.1985р. по 15.10.1986 року та з 13.01.1989р. по 04.12.1989р. Як зазначив заявник у позові та відповіді на відзив встановлення цього факту йому ймовірно буде потрібно для можливого отримання ним та його сином громадянства України та для отримання пенсії на території України або Азербайджана.

Заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області подало на заяву відзив і просило залишити її без розгляду. Підставою для залишення заяви без розгляду, на думку працівників ГУДМС України в Одеській області, є те, що набуття громадянства відбувається за відповідною, встановленою законодавством процедурою і заява про встановлення факту, що має юридичне значення пов`язана з матеріальним правом, а тому повинна розглядатися в порядку позовного провадження.

Заявник до суду не з`явився від його представника поступило клопотання про розгляд справи без участі заявника та його представника, а за наслідками розгляду справи просив заяву задовольнити.

Представник ГУДМС України в Одеській області до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих ними документів без фіксування судового процесу.

Вивчивши думку сторін, викладених ними у позовної заяві, відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, а також дослідивши надані документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в зв`язку з наступним:

За приписами ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення за заявою особи по місцю мешкання заявника ( ст.ст. 315, 316 ЦПК України)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Республіці Азербайджан і є громадянином цієї країни, що підтверджено його паспортом. За даними посвідки на постійне проживання ІН022518 виданого 03.10.2013р. заявник у теперішній час на законних підставах перебуває на території України.

Дипломом НОМЕР_1 від 08.07.1986 та Посвідченням №2354 від 08.07.1986р. про закінчення повного курсу навчання та здачі іспитів за спеціальністю кранівника портальних та судових кранів у ПТУ -22 м. Чорноморськ (колишнє м. Іллічівськ) підтверджено факт його перебування на території України з 01.09.1985р.

Після закінчення навчання у ПТУ-22 заявник з 10.07.1986р. став працювати у Іллічівському морському торговому порту в якості докера-механізатора до призову 15.10.1986р. на військову службу, що підтверджено трудовою книжкою НОМЕР_2 , яка була заведена 10.07.1986р. та військовий білетом серії НОМЕР_3 виданим йому 15.10.1986р. Іллічівським міським військовим комісаріатом Одеської області був виданий.

Після демобілізації з військової служби ОСОБА_1 став мешкати у с. Великодолинське, 13.01.1989р. був прийнятий на військовий облік, а з 14.04.1989р. почав працювати у колгоспі ім. Фрунзе, яке знаходилося у с. Нова Долина Овідіопольського району і це підтверджено записами у трудової книжці та військовому білеті. Оскільки заявник у 1989р. переїхав жити до Азербайджану, то з 04.12.1989р. він був знятий з військового обліку.

Згідно довідки №448 від 28.08.2020р. Великодолинської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області, селищна рада інформацією про зареєстрованих у цьому селищі осіб за 1988 та 1989 роки не володіє, а тому, підтвердити факт проживання заявника на території цієї селищної Ради у вказаний період за даними прописки (реєстрації) місця мешкання ОСОБА_1 не має можливості

Так як, встановлення юридичного факту проживання на території України можливо використати на підтвердження трудового стажу для нарахування пенсії як в Україні так і в Азербайджані, то суд погоджується з думкою заявника, щодо необхідності встановлення цього факту. Крім того, суд погоджується, що відомості встановлені судом можуть бути використані у майбутньому для надання громадянства України не тільки йому але його синові ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Таким чином, суд доходить до висновку, що факт мешкання заявника у певний період часу можливо підтвердити лише шляхом встановлення судом факту, що має юридичне значення щодо його мешкання на території України, так як іншим чином встановити цей факт заявник не має можливості.

Відповідно до п.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З поданої позовної заяви та відповіді на відзив суд не вбачає, що встановлення факту мешкання заявника на території України пов`язано з будь яким спором про право, яке має бути розглянуто в порядку позовного провадження, а тому суд не погоджується з думкою працівників ГУДМС України в Одеській області про те, що справа за цих підстав повинна бути залишена без розгляду.

У відзиві ГУДМС України в Одеській області наголошено, що для вирішення питань про належність до громадянства України фізичні особи можуть надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин та/або факту проживання на території України.

Отже, суд доходить до висновку, що встановлений судом факт проживання заявника у певний період часу на території України може бути у майбутньому взятий до уваги або відхилений працівниками Державної міграційної служби при вирішенні питання щодо набуття ним або його дитиною громадянства України в залежності від того наскільки ця інформація буде потрібна для набуття ними громадянства, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265,293ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: про встановлення факту його проживання на території України з 01 вересня 1985 року по 15 жовтня 1986 року та з 13 січня 1989 року по 04 грудня 1989 року - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) проживав на території України з 01 вересня 1985 року по 15 жовтня 1986 року і з 13 січня 1989 року по 04 грудня 1989 року.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.