Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2752/19 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 61 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М.

у цивільній справі №279/2752/19 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Купищенської сільської ради Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування поданого позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку. Він є спадкоємцем першої черги за законом. 04.04.2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Івчука С.С. з питання оформлення спадкових прав, однак отримав відмову, яка мотивована пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Проте вважає, що пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Так, він є пенсіонером - інвалідом 2 групи з 30.11.2005 року, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії з 09.02.2003 року, онкохворим, постійно тяжко хворіє та лікується в медзакладах. Тому вважав, що має право на визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема вважає, що суд не надав належної оцінки поданим ним письмовим доказам, поясненням про стан його здоров`я і обставинам, які в сукупності перешкоджали апелянту в період з 03 листопада 2007 року по 03 травня 2008 року подати заяву про прийняття спадщини.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростень Житомирської області у віці 76 років померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.11.2007 року.

Позивач є сином померлої, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.11.1955 року.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 20.03.2019 року КВЖРЕП №1, ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 24.10.2002 року по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З померлою зареєстрованих осіб не значиться.

За даними паспорта позивача місцем реєстрації останнього з 13.05.1978 року є АДРЕСА_2 .

З листа Коростенської міської державної нотаріальної контори №240/01-16/16 від 25.07.2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась (а.с.6). Нотаріусом повідомлено позивача про пропуск ним строку подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено його право на звернення до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту листа Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 01.11.2019 року №87/02-20 за підписом в.о. старости вбачається, що відповідач даний позов визнає і не заперечує проти його задоволення (а.с.41).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що достатніх підстав для задоволення позову немає, оскільки позивач не довів, що його стан був таким, що позбавляв його можливості прибути до нотаріуса по місцю відкриття спадщини або нотаріуса по місцю проживання для оформлення заяви про прийняття спадщини, або направлення заяви про прийняття спадщини поштою особисто чи через представника. На лікарняному та стаціонарному лікуванні протягом шестимісячного строку позивач не перебував.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо.

Так, за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова ВС від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17).

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що з 2002 року позивач тяжко хворіє, що, на переконання апеляційного суду, давало підстави вважати, що у спадкоємця були об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини можуть бути визнані судом поважними.

Крім того, суд не врахував, що відповідач визнав позов (а.с.35) та не обговорив питання про можливість задоволення позову з цих підстав в порядку ч.4 ст.206 ЦПК.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції помилково вважав не доведеним той факт, що пропуск строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері мав місце з неповажних причин. Разом з тим, тривала тяжка хвороба спадкоємця може бути визнана поважною причиною пропуску цього строку.

За таких обставин та відповідно до вимог п.п.2,3 ст.376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: