Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

Справа № 511/2345/19

Номер провадження: 2/511/104/20

"03" січня 2020 р.Суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванової О. В. ознайомившись з матеріалами справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, який укладений 04 січня 2018 року, зареєстрований Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 1, між ним та відповідачкою ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причин різних поглядів, інтересів та відсутності подружніх почуттів та відносин. Від шлюбу сумісних дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, тому у лютого 2018 року він з відповідачкою припинили шлюбні стосунки та спільне проживання. ОСОБА_4 на даний час перебуває у фактичному шлюбі з іншим чоловіком ОСОБА_3 проживає у нього вдома в м. Одеса та у них має народитися сумісна дитина.

В позовній заяві позивач зазначив місце реєстрації відповідачки ОСОБА_2 , яка є громадянкою Молдови: АДРЕСА_1 , а місце її проживання без реєстрації: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на запит суду місця реєстрації відповідачки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою по м. Одесі та в Одеській області не значиться.

Ухвалою суду від 23.12.2019 року вищезазначена позовна заява була залишена без руху. Позивачу необхідно було вказати підстави для звернення з вказаним позовом саме до Роздільнянського районного суду, оскільки місце зазначеної реєстрації відповідача не є територією, яка відноситься до підсудності вказаного суду, крім того в матеріалах справи був відсутній оригінал свідоцтва про шлюб.

На адресу суду 28.12.2019 року від позивача надійшли уточнення до позовних вимог, відповідно до яких позивач надав оригінал свідоцтва про шлюб, але підстав для звернення з вказаним позовом до Роздільнянського районного суду та відомостей з зазначенням дійсного зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідачки позивач не вказав.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається що відповідачка є громадянкою Республіки Молдова та по м. Одесі та Одеській області зареєстрованою не значиться.

Згідно ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони від шлюбу сумісних дітей не мають, угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України суду не надано, доказів того, що через стан здоров`я чи з інших поважних причин позивач не може звернутись за місцем реєстрації відповідача також не надано.

Положеннями п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави;

Відповідно до ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

У статті 76 вказаного вище закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Вказана позиція також викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом».

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Мінської конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року, яка була ратифікована Україною 10.11.1994, та регулює відносини з приводу надання правової допомоги між Україною та Республікою Молдова, то, якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що в своїй позовній заяві позивач зазначає що відповідачка ОСОБА_7 зареєстрована: АДРЕСА_1 , але Мінською конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22 січня 1993 року не передбачено порядок направлення справ за підсудністю до судів Республіки Молдова.

Положеннями ст.29 ЦПК України визначено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна держава-учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи пункт 1 статті 6 цієї Конвенції, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року (judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradellev. France // Series AN 253-B).

Згідно ст.185 ч.7 ЦПК України, заява повертається, коли, зокрема, до постановлення ухвали про відкриття провадження по справі від позивача надійшла заяв про відкликання позовної заяви.

Вищенаведені обставини вказують на те, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачу, оскільки судом встановлено, що справа не належить до територіальної юрисдикції Роздільнянського районного суду Одеської області так як зареєстрованого місця проживання, або місця перебування не встановлено, позивачем не додержано вимоги Мінської конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», встановити інший суд, також не можливо.

Вищевказане підтверджується й усталеною практикою Верховного Суду, зокрема ухвалою останнього від 14 лютого 2018 року у справі 132/3515/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.29,185,258-260,352-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає звернутися з такою ж заявою до компетентного суду, з дотриманням загальних правил підсудності, або повторному зверненню із заявою до цього суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

С Суддя: О. В. Іванова