Номер провадження: 22-ц/813/7323/20
Номер справи місцевого суду: 506/460/13-ц
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 червня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року директор ТОВ «Консалт Солюшенс» ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивуючи тим, що до ТОВ «Консалт Солюшенс» на підставі договору № GL2N79746 від 26.02.2020 року перейшло право вимоги за кредитним договором «Автопакет» № ОД24/03/2008/840-К/74, укладеним 14.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , а також договорами, що витікають з нього. Просив замінити ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс».

Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 червня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено та замінено ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» за виконавчими документами, виданими Красноокнянським районним судом Одеської області у цивільній справі № 506/460/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 червня 2020 року скасувати та у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ТОВ «Консалт Солюшенс» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на карантин через СОVID-19. Іншої мотивації у заяві не наведено, про проведення судового засідання в режимі відео конференції представник не клопотав.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду від 26.10.2020 року тимчасово, на час установлення на території м.Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Зазначені обмеження не стосуються розгляду: а) матеріалів по негласним слідчим (розшуковим) діям та оперативно-розшуковим заходам; б) апеляційних скарг у кримінальних провадженнях на судові рішення (в тому числі слідчих суддів): в яких обрано або продовжено строк тримання під вартою; в яких спливають строки тримання осіб під вартою або строки призначеного обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі; подання та клопотання про направлення до іншого суду кримінальних проваджень, в яких до підозрюваних/обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; в) апеляційних скарг у справах про адміністративні правопорушення, якщо у разі відкладення розгляду справи закінчаться строки, передбачені ст.38 КУпАП. При цьому, апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч.ч.1,2 ст.369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Разом з тим, учасникам судових процесів рекомендовано:

подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (втрата нюху та смаку, слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, підвищення температури тіла тощо);

брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у порядку, передбаченому ч.4 ст.212 ЦПК України, на підставі відповідної заяви. Дана рекомендація особливо стосується випадків, коли інтереси учасників справи представляють адвокати, які мають технічну можливість підключення до системи відеоконференцзв`язку EasyCon. Не подання такої заяви адвокатом, в залежності від обставин справи, може бути розцінене судом як зловживання процесуальними правами, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи у розумні строки, та дає право суду застосовувати способи реагування до органів адвокатського самоврядування;

знайомитися з матеріалами справ після завершення карантину;

всі документи (заяви, скарги, відзиви, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу апеляційного суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд» або поштою.

Таким чином, дане розпорядження не унеможливлює розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених сторін та разом з тим сприяє розгляду справи з її учасниками в умовах карантину через систему відеоконференцзв`язку EasyCon. Проте, представник апелянтів ОСОБА_4 не зверталася до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відео конференції, у зв`язку з чим клопотання про відкладення розгляду справи через карантин не підлягає задоволенню. Крім того, у разі необхідності надання додаткових пояснень, апелянт мав достатньо часу та не був позбавлений можливості подати такі письмові пояснення через електронну адресу апеляційного суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд» або поштою.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням даної конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Задовольняючи заяву про заміну сторони його правонаступником, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір «Автопакет» № ОД24/03/2008/840-К/74, за яким банк надав ОСОБА_1 в кредит 34 500 доларів США на придбання автотранспорту, на умовах, передбачених цим договором.

14.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким останній поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № ОД24/03/2008/840-К/74 від 14.03.2008 року.

Заочним рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 23.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 559 696,87грн. та судовий збір у розмірі 3 555,70 грн.

Відповідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-01-14-000012-b від 05.02.2020 року, ТОВ «Консалт Солюшенс» стало переможцем лоту GL2N79746 кредитного портфелю, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, в тому числі і за кредитним договором № ОД24/03/2008/840-К/74 від 14.03.2008 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , за ціною 1 586 197,84 грн без ПДВ.

13.02.2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило на рахунок ПАТ «КБ «Надра» 1 586 197,84 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 35 від 13.02.2020 року (а.с.16).

26 лютого 2020 року ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору № GL2N79746 відступило ТОВ «Консалт Солюшенс» право вимоги за кредитним договором «Автопакет» № ОД24/03/2008/840-К/74, укладеним 14.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 та договором поруки від 14.03.2008 року укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 .

Таким чином, ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло права первісного кредитора ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором «Автопакет» № ОД24/03/2008/840-К/74 від 14.03.2008 року та договором поруки від 14.03.2008 року та може бути замінений, як його правонаступник.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення ТОВ «Консалт Солюшенс» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про заміну ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс», а наведені апелянтом доводи висновок районного суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.11.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова