РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2019 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно на утримання двох дітей, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13.04.2009. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю, ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що з ОСОБА_2 вона мешкає окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Також позивач вказує, що діти повністю знаходяться на її утриманні, а відповідач є здоровим, аліменти нікому не платить, а відтак має об`єктивні можливості для забезпечення своїх дітей. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей з моменту звернення до суду, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, у розмірі 2000 грн. на двох дітей, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 13.04.2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено шлюб, який зареєстрований 13.04.2009 року Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис №18. (а.с11) Подружжя від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір`ю. (а.с. 4-5)

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що діти мешкають з нею за адресою: АДРЕСА_1 , про що надала довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб і відповідачем ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач регулярно матеріальної допомоги дітям не надає в достатньому обсязі.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів, в межах уточнених позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем визначено розмір заявлених позовних вимог в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, що не менше половини гарантованого розміру аліментів на одну дитину.

Враховуючи встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000 грн. на місяць на кожну дитину, з індексацію відповідно до Закону, з 26.11.2019 до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Крім того, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), що не позбавляє позивача у випадку наявності для цього підстав звертатись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265, 354,355 ЦПК України, ст. ст. 141. 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1000 грн. на місяць на кожну дитину, з індексацію відповідно до Закону, починаючи з 26.11.2019 до досягнення дітьми повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я.В. Губська