Справа № 310/64/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря Вакал Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення та дії державного виконавця, заінтересовані особи Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, Кальміуський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіально управління юстиції у Донецькій області, Чистяківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у Донецькій області, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До бердянського міськрайонного суду надійшла вищевказана скарга в якій зазначено, що АТ «Ідея Банк» утворилось внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», відповідно до рішення Загальних зборів Акціонерів Банку. 25.09.2019 року АТ «Ідея Банк» пред`явлено до примусового виконання до Чистяківського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області №310/64/16-ц, який видано Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,про вилучення предмету застави який належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). 26.09.2019 року державним виконавцем Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу №310/64/16-ц, про вилучення предмету застави стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що боржник зареєстрований на тимчасово непідконтрольній території, у виконавчому документі зазначено кілька дій, які необхідно вчинити, отже виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Не погоджуючись з діями державного виконавця АТ «Ідея Банк» подано скаргу до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання. 03.12.2019 рокуАТ «Ідея Банк» отримало рішення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.11.2019 року №2-4-2759 про відмову в скарзі стягувача на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого листа № 310/64/16-ц. Мотивуючи тим, що у виконавчому листі та заяві стягувача чітко визначено межі виконання виконавчого листа виданого судом, скаржник вважає повідомлення державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 26.09.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання незаконним та таким, що грубо порушує інтереси стягувача. Просить скасувати рішення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.11.2019 року № 2-4-2759 про відмову в скарзі АТ «Ідея Банк» та повідомлення державного виконавця Кальміуського відділу ДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.09.2019 року. Зобов`язати Чистяківський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 310/64/16-ц, про вилучення предмету застави АТ «Ідея Банк», який належить боржнику ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

11.01.2020 року до суду надійшов відзив Кальміуського ВДВС м. Маріуполь, в яких зазначено, що 25.09.2019 року на виконання до Кальміуського ВДВС м. Маріуполь надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з оригіналом виконавчого листа №310/64/16-ц від 11.07.2016 року Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про вилучення у ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ АР854 РСЖ2А 2012 р. випуску чорного кольору номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та передати на період до його реалізації АТ «Ідея Банк». 26.09.2019 року було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо резолютивноючастиною рішення передбачено вчинення кілька дій у виконавчому документі визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення. Проте у виконавчому документі №310/64/16-ц від 11.07.2016 року зазначено кілька дій, які необхідно вчинити, «вилучити та передати», отже виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження» регламентовано, що резолютивна частина рішення передбачає заходи примусового виконання рішень, тобто виконанню підлягають виконавчі документи, які передбачають стягнення або зобов`язання вчинити певні дії. Резолютивна частина виконавчого документу № 310/64/16-ц не передбачає заходів примусового виконання рішення. Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень - на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягував подає окрему заяву. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягував, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Виконавець не має повноважень одночасно вчиняти виконавчі дії з виконання двох резолютивних частин у межах одного відкритого виконавчого провадження. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. Крім того,з`ясувати місце проживання або місцезнаходження боржника, перевірити наявність транспортного засобу боржника за місцем його проживання в м.Торез (Чистякове) неможливо, так як проведення виконавчих дій на тимчасово неконтрольованій території неможливо. У зв`язку з чим виконавчі дії на тимчасово окупованій території не проводяться. Крім того при перевірці виконавчого документа встановлено, що виконавчий документ набрав законної сили 01.04.2016 року, а пред`явлено на виконання 25.09.2019 року тобто пропущено строк пред`явлення. У задоволенні скарги просить відмовити (а.с.96-98).

Заявник АТ «Ідея Банк», ГТУЮ у Донецькій області, Кальміуський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮу Донецькій області, Чистяківський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.90, 92-95).

Суд, на підставі ст.ст.223, 247, 450 ЦПК України, вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Правилами ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Проаналізувавши наведені вище обставини, виходячи з вимог закону, суд вважає, що дії державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮу Донецькій області, кореспондуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.03.2016 року, яке набрало законної сили 01.04.2016 року, звернуто стягнення на предмет застави та надано стягувачу всі права та повноваження на відчуження транспортного засобу. Таким чином, вищевказаний порядок реалізації майна не передбачений законом України «Про виконавче провадження», а тому не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

З огляду на викладене скарга акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.258, 260, 353, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги стягувача акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення та дії державного виконавця, заінтересовані особи Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, Кальміуський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіально управління юстиції у Донецькій області, Чистяківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у Донецькій області, боржник ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягомп`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. І. Стручкова