Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1704/19
Провадження № 2-о/542/11/20
У Х В А Л А

іменем України

02 січня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту перебування в трудових відносинах,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2019 року задоволено заяву про самовідвід головуючого по справі Стрельченко Т.Г. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Афанасьєвій Ю.О.

У заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона з 01.08.1975 року по 21.11.1978 роки працювала у Новосанжарському об`єднанні підприємств громадського харчування на посаді заступника головного бухгалтера, а з 19.11.1975 - на посаді головного бухгалтера. З листопада 1976 року по грудень 1977 року вона перебувала у декретній відпустці. Звернулася до управління Пенсійного фонду України з метою перерахунку пенсії, однак їй повідомили, що її трудового стажу не достатньо для здійснення перерахунку, оскільки у архівній довідці, виданій Новосанжарською районною радою від 13.01.2012 №03-13/13 відсутні відомості про заробітну плату за 1975 рік, та за весь період декретної відпустки, відповідно, цей період її трудової діяльності не зараховано до загального трудового стажу.

Просила встановити факт її перебування у трудових відносинах з Новосанжарським об`єднанням підприємств громадського харчування в період з 01.08.1975 року по 21.11.1978 року.

Розглянувши заяву з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересіву будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту перебування у трудових відносинах їй необхідно для підтвердження трудового стажу, необхідного для перерахунку пенсії. Зазначає, що вона зверталася до Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо перерахунку пенсії, однак їй було повідомлено, що її трудового стажу недостатньо для здійснення перерахунку.

Згідно з повідомленням від 21.05.2019 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що її пенсійне забезпечення здійснюється на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію розраховано із загального стажу роботи 29 років 0 місяців 12 днів. Стаж роботи враховано по 31.10.2015 року. При призначенні пенсії враховано заробіток з 01.02.1992 року по 24.01.1997 року та за весь період роботи з 20.08.2001 року по 27.07.2009 року згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

В заяві позивач зазначає, що їй до загального трудового стажу не зараховано спірний період з 01.08.1975 року по 21.11.1978 року.

При цьому до матеріалів заяви заявником надано копію трудової книжки, з якої вбачається наявність усіх записів щодо зайнятості, які заявник просить підтвердити судовим рішенням.

Відповідно ж до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

Не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Враховуючи, що позивач просить фактично підтвердити його наявний трудовий стаж у звязку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для перерахунку пенсії то, з огляду на вищевикладене вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19).

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

Якщо вирішення спору має відбуватися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, у даній справі вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України. Роз`яснити заявнику його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Полтавського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186, 259-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту перебування в трудових відносинах.

Роз`яснити заявнику його право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Полтавського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва