Справа № 742/3565/19
Провадження № 2/750/196/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі Пишенко М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди,

встановив:

22.10.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди та просить зобов`язати обласне управління освіти нарахувати йому, відповідно до вимог ст.8 Закону України від 13.01.2005 №2342-УІ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» одноразову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік » та виплатити в сумі 11 562 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації від 11.12.2009 року №321 «Про надання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 статусу дітей, позбавлених батьківського піклування та вихованцем ДБСТ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 23.03.2010 № 140 «Про перепрофілювання прийомної сім`ї у дитячий будинок сімейного типу»).

8 червня 2011 року Талалаївський районний суд Чернігівської області позбавив батьків позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьківських прав.

У 2019 році ОСОБА_1 закінчив Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою і вступив на навчання до Національної академії Національної гвардії України.

Відповідно до Положення про Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації 14 вересня 2018 № 521 відповідач наділений управлінськими, організаційними та контролюючими функціями щодо підпорядкованих закладів освіти області. Фінансову господарську діяльність відповідач провадить згідно з затвердженим кошторисом на 2019 рік та планом асигнувань загального фонду бюджету на 2019 рік, у якому кошти на одноразові виплати випускникам закладів освіти не передбачені.

Закон України «Про освіту» у статті 23 передбачає, що автономія закладу це право суб`єкта освітньої діяльності на самоврядування, яке полягає в його самостійності, незалежності та відповідальності у прийнятті рішень з питань діяльності, що провадиться в порядку та межах, визначених законом. При цьому здійснення безпосереднього управління закладом освіти і відповідальність за його освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність покладається на керівника закладу освіти (частина 1 статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 1.8 статуту Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, затвердженого наказом Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації від 23.06.2017 № 282 Ліцей ПВФП є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку, реєстраційні рахунки в установах банку та органах Державного казначейства, ідентифікаційний номер.

Відповідно до пункту 6.1. Статуту, фінансово-господарська діяльність Ліцею ПВФП здійснюється на основі його щорічних кошторисів, затверджених Управлінням освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації.

Повноваження щодо виплати зазначеної допомоги державною делеговані навчальним закладам, у яких навчаються діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування і обов`язок із виплати даній категорії дітей одноразової грошової допомоги покладено на відповідну установу, а саме на Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Нормами частини 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», на яку посилається позивач, передбачено забезпечення одноразовою грошовою допомогою у розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів саме за рахунок навчального закладу, а не органами управління освітою.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається виключно на частину 7 статті 8 Закону, при цьому нехтує встановленням зв`язку загальної та спеціальної норм чинного законодавства в даній сфері, а саме не бере до уваги норми статей 29 та 39-9 Закону, яким встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (з посиланням на статтю 8 Закону) має відбуватися за порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. При цьому зазначеними нормами проводиться розмежування категорій випускників навчальних закладів по відношенню до їх вступу до навчального закладу, або при працевлаштуванні. Тобто виокремлення настання обов`язкової умови для виплати відповідної допомоги. Дана стаття Закону передбачає, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. В тому числі стаття 25 Закону закріплює положення про те, що порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м`який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Дані норми в імперативному характері закріплюють обов`язковість використання порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України своїми нормативно-правовими актами, при нарахуванні і виплаті одноразової грошової допомоги випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідний порядок і передбачається постановою Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 № 226 (далі Постанова № 226) .

Відповідно до підпункт 4 пункту 13 постанови одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується учням з числа дітей- сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні за рахунок тих закладів, які вони закінчили.

Відповідну позицію висловлює і Міністерство освіти і науки України, як центральний орган управління освітою в листі від 21.04.2016 року за № 1/9-202, щодо забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Враховуючи вище викладене, позов ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти та науки Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута