Провадження № 6/522/14/20
УХВАЛА

08 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_1 , за участі стягувача АТ «Укрсиббанк», -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_1 , за участі стягувача АТ «Укрсиббанк».

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця Долинського М.М. знаходиться виконавчий лист Київського районного суду м. Одеси, виданий 30.01.2014 року по справі 1512/16469/2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на користь АТ «Укрсиббанк» в сумі 174 921,20 грн. 25.09.2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження. Боржниця вказала, що впустить приватного виконавця до квартири лише з ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.01.2014 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором.

Постановою від 25.09.2019 року приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович відкрив виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №1512/16469/2012.

Постановою від 25.09.2019 року приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович наклав арешт на майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 01.10.2019 року приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Долинський Микола Миколайович наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

09.10.2019 року приватний виконавець Долинський М.М. здійснював вихід за адресою: АДРЕСА_2 , згідно акту ОСОБА_1 відчинила двері та допустити виконавця до квартири для вчинення виконавчих дій відмовилася.

Також боржник відмовилася допускати приватного виконавця до квартири 12.12.2019 року та вказала, що допустить виконавця за наявності ухвали суду про примусовий вхід до приміщення квартири.

Згідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання привтаного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Приватним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири, яка на праві власності належить боржнику, не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані приватним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

За таких обставин судом встановлено, що матеріали подання не містять достатніх доказів, тому суд вважає подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 258-260, 263-265, 353, 354, 439, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_1 , за участі стягувача АТ «Укрсиббанк».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя В.Я.Бондар