Справа № 347/1396/20
Провадження № 22-ц/4808/1231/20
Головуючий у 1 інстанції Драч Д. С.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Горейко М.Д.

секретаря Мельник О.В.

представника позивача Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк на рішення Косівського районного суду від 01 жовтня 2020 року у складі судді Драч Д.С., ухвалене в м.Косів, у справі за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банкіських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.09.2010 р., згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Універсальна в розмірі 1500,0 грн., в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000,0 грн.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови кого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути викладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою відповідачки підтверджується також той факт, що вона була повністю поінформована про умови кредитування, які були їй надані для ознайомлення у письмовій формі.

23.09.2010 року відповідачкою була також підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду. В цій же довідці відповідачка своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду і з прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номер та строк дії отриманих карток зазначено у довідці про отримані картки).

Відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 30.04.2020 року утворилася заборгованість 139 732,40 грн., з яких:

- 4824,93 грн. заборгованість за кредитом;

- 134907,47 грн. заборгованість по процентах за період з 23.09.2010 року по 30.04.2020 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість на користь АТ КБ «ПриватБанк», а також судовий збір у розмірі 2102,0 грн.

Рішенням Косівського районного суду від 01 жовтня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 4824 грн. 93 коп. за кредитним договором б/н від 23.09.2010 року, а також судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками, посилючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, у якій встановлено базову ставку за користування кредитом у місяць, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа кожного місяця.

Таким чином, сторонами при укладенні кредитного договору досягнуто усхі істотних умовв щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

В кінці довідки зазначено, що позичальник ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду.

Апелянт вважає, що висновки суду щодо ненадання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови кредитування в частині процентів є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, відповідачка не надала заперечень щодо підпису вказаної анкети та довідки.

З наведених підставпредставник АТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким їх задоволити.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник банку скаргу підтримала, просила її задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги банку.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи частково позов та стягуючи тіло кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти (підтверджується анкетою-заявою та Розрахунком заборгованості за договором б/н від 23.09.2010, Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки) в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. Відповідно до наданого банком розрахунку сума заборгованості відповідача по кредиту становить 4824,93 гривні, а тому наявні правові підстави для її стягнення в примусовому порядку з боржника, що також узгоджується із висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

В частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення відсотків суд вказав на відсутність в анкетізаяві позичальника від 23.09.2010 року визначеної процентної ставки, а також строку повернення кредиту (користування ним). При цьому суд відхилив посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг, оскільки без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Рішення Косівського районного суду від 01 жовтня 2020 року оскаржується тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому апеляційний суд переглядає його тільки в цій частині. В іншій частині рішення суду не переглядається.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала заяву № б/н від 23.09.2010 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.36).

Апелянт (позивач) стверджує, що заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку становить між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а також, те, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

До позову банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ .

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду по договору SAMDN0498 (а.с.12). У довідці вказано:

тип картки - MasterCardMass;

тип кредитної лінії відновлювальна;

пільговий період (нарахування процентів здійчснюється за ставкою 0,01% річних) - до 55 днів (пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості);

валюта рахунку UAH;

базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) UAH 2,5%;

розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.вартості і не більше залишку заборгованості;

термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним;

пеня за невчасне погашення заборгованості;

штраф при порушенн ітермінів платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів 500 грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених платежів і комісій.

Із посиланням на вказані обставини, а також на те, що відповідачка належним чином не виконувала умови договору, банком надано розрахунок заборгованості станом на 30.04.2020 року в сумі 139 732,40 грн., з яких:

- 4824,93 грн. заборгованість за кредитом;

- 134907,47 грн. заборгованість по процентах за період з 23.09.2010 року по 30.08.2019 року.

Окрім вказаних доказів укладення кредитного договору, банком надано довідку, з якої вбачається, що у звязку з підписанням кредитного договору від 23.09.2010 року ОСОБА_1 отримала кредитну карту № НОМЕР_1 , яка в подальшому була пролонгована з терміном дії до вересня 2020 року (а.с.57)

Матеріали справи також містять виписку по рахунку відповідача, яка свідчить про користування відповідачкою кредитними коштами у період з 23.09.2010 року по 29.02.2020 року (а.с.47-52).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В спірному випадку, у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 23.09.2010 року розмір процентів за користування кредитом не зазначено.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами за період з 23.09.2010 року по 30.04.2020 року.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.09.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (серпень 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Разом з тим, пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, також послався на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 23.09.2010 року (а.с.37), яка підписана ОСОБА_1 та визначає, зокрема, розмір процентів за користування кредитом.

Заперечень щодо особистого підписання вказаної довідки відповідачем не надано.

Відповідача було ознайомлено з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, що підтверджується його підписом на довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно з якою базова процентна ставка в місяць становить 2,5% на залишок заборгованості, (а.с. 37).

Встановивши, що сторони обумовили в письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами.

Як вказано вище, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова процентна ставка в місяць встановлена у розмірі 2,5% на залишок заборгованості, тобто 30% річних.

Однак, визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 134 907,47 грн. суперечить умовам кредитування, обумовленим сторонами у письмовому вигляді, а саме базова ставка за процентами за користування кредитними коштами, зазначена у довідці становить 2,5 % на місяць (тобто 30% на рік). Проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки як у передбаченому розмірі 30% річних (за період з 23.09.2010 року по 29.08.2014 року), так і у підвищеному розмірі (за період з 01.09.2014 року по 30.04.2020) 34,8% та 43,2%.

Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню виходячи з процентної ставки 2,5 на місяць (30% річних) за період з 23.09.2010 року по 30.04.2020 року.

Розрахунок відсотків, які підлягають стягненню за ставкою 30% річних за період з 01.09.2014 року по 30.04.2020 року апеляційний суд здійснює за формулою:

Т * 30% * Д / 360 = П, де:

Т- (залишок заборгованості за тілом кредиту за відповідний період);

30% річних процентна ставка на рік згідно довідки про умови кредитування;

Д кількість днів у відповідному місяці і році, коли мала місце заборгованість за тілом кредиту;

360 дні у році, оскільки згідно довідки про умови кредитування базова відсоткова ставка в місяць 2,5% нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році;

П проценти.

Так, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.43), за період з 01.09.2014 року по 22.09.2014 року залишок заборгованості за тілом кредиту становить 4785,15 грн.; вказаний залишок заборгованості у даному періоді мав місце 21 день. Відтак, з розрахунку 30% річних, розмір процентів, які підлягають стягненню за період з 01.09.2014 року по 22.09.2014 року становить 83,74 грн. (4785,15 * 30% *21 /360).

В аналогічний спосіб апеляційним судом обчислено розмір відсотків за наступні періоди до 30.04.2020 року та отримано розмір відсотків, які підлягають до стягнення з відповідача за період з 01.09.2014 року по 30.04.2020 року, а саме: 8277,56 грн., до якої слід додати суму нарахованих відсотків за період з 23.09.2010 року по 29.08.2014 року (4919,91 грн.+8277,56 грн.=13197,50 грн.)

Отже, розмір загальної суми відсотків, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, становить 13197,50 грн.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 13197,50 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк задоволити частково.

Рішення Косівського районного суду від 01 жовтня 2020 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк відсотків за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовну вимогу АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ ПриватБанк (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ) 13197 грн. 50 коп. (тринадцять тисяч сто дев`яносто сім гривень п`ятдесять копійок) заборгованості за відсотками за кредитним договором № б/н від 23.09.2010 року за період з 23.09.2010 роук по 30.04.2020 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ ПриватБанк (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, ) 271 грн. 16 коп. судового збору, у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також 406 грн. 74 коп. судового збору, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Горейко М.Д.