08.01.2020 Справа № 756/8239/18
Унікальний №756/8239/18
Провадження № 2-з/756/8/20
У Х В А Л А

08 січня 2020 року cуддя Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

03.01.2020 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування вказує, що в провадженні Оболонського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 756/8239/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, а саме 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 51 415 грн. 94 коп.

Позовна заява обґрунтовується тим, що рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2014 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої злочином. Відповідно до вказаного рішення стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 45541, 46 грн. та моральну шкоду 70 000 грн. Рішення не виконувалося 5 років. Відповідач жодних дій за виконавчим листом не проводив, у зв`язку з чим відповідно до позову просить стягнути 3 % річних та інфляційні втрати.

В рамках виконавчого провадження щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди був накладений арешт на майно, що належить боржнику, а саме Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Проте, у зв`язку зі сплатою 09.12.2019 відповідачем матеріальної та моральної шкоди, в цей же день державним виконавцем було закінчено виконавче провадження та припинена чинність арешту.

Зазначає, що на цей час є ризик, що невжиття таких заходів як арешт майна відповідача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі, адже Ѕ частина квартири це єдине майно яке є у відповідача, а офіційних доходів він не має.

Посилаючись на ст.ст.149-152 ЦПК України просить суд накласти арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 та на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як убачається з матеріалів справи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.10.2019 ціна позову складає 66205 грн.23 коп., а тому суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову у виді арешту Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 значно перевищує ціну позову, а тому слід відмовити в накладенні арешту на вказану частину квартири відповідача. Стосовно накладення арешту на «все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2 », то суд також відмовляє в накладенні арешту, оскільки позивач не конкретизує на яке саме рухоме та нерухоме майно просить накласти арешт, при цьому в своїй заяві посилається на те, що Ѕ частина вищевказаної квартири це єдине майно яке є у відповідача.

Зважаючи на викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.О. Яценко