Ухвала

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 760/23791/19

провадження № 61-15199ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, залишено без руху, оскільки касаційна скарга не містила обов`язкових підстав касаційного оскарження та не сплачена судовим збором, надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема зазначити у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 392 ЦПК України, надати уточнену касаційну скаргу з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи, також надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Особі, яка подала касаційну скаргу було надано строк для усунення недоліків касаційної скарги - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

18 листопада 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 надіслав документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону і уточнену касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, підставою касаційного оскарження вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо постановлення в органі місцевого самоврядування на квартирний облік військовослужбовця - учасника бойових дій, інваліда війни другої групи, який потребує забезпечення житлом, за умови наявності у нього зареєстрованого місця проживання, без права власності на нього, однак не зазначив щодо застосування якої конкретно норми права відсутній такий висновок.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Пунктом 3 частини другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Наведене обґрунтування касаційної скарги не можна визнати належним, оскільки при касаційному оскарженні судових рішень з підстав відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України) має зазначатися конкретна норма права, що регулює спірні правовідносини, з приводу застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Без виконання вимоги щодо зазначення у касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження судового рішення неможливо визначити підстави відкриття касаційного провадження та межі, в яких має здійснюватись касаційний перегляд оскаржених судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику, якщо він не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом.

Оскільки в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 , поданій представником ОСОБА_2 на виконання ухвали суду касаційної інстанції про залишення цієї скарги без руху з підстав невідповідності її змісту вимогам цивільного процесуального закону, не усунуто зазначеного недоліку і не зазначено з приводу застосування якої конкретно норми права відсутній висновок Верховного Суду, касаційну скаргу відповідно до вимог частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України належить визнати неподаною і повернути скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук