ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2963/19 Номер провадження 22-ц/814/171/20Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Триголова В.М.

суддів: Лобова О.А., Пікуля В.П.,

секретар: Ачкасова О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2019 року

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовський Анатолій Григорович, Товарна біржа "Катеринославська", про визнання недійсним правочину, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» Костенка І.І. про визнання недійсним правочину, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року замінено відповідача у справі уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» Костенка І.І. на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Залучено у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товарну біржу "Катеринославська"

У позові ОСОБА_1 , посилаючись на недодержання відповідачами порядку проведення аукціону 03.01.2017 року з продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , чим було також порушено його права, як особи, з якою ПАТ «Автокразбанк» укладав попередній договір купівлі-продажу даного спірного майна, просив визнати недійсним правочин: результати торгів (аукціону) від 03.01.2017 року; визнати недійсним протокол №534 про проведення аукціону від 03.01.2017 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 02.02.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., укладений за результатами торгів (аукціону) від 03.01.2017 року.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, у якій просив: вжити заходів по забороні відчуження майна для забезпечення його позову шляхом: накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 аг, а1б, огорожу металеву « АДРЕСА_3 », АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 , який є засновником ПП «Інтеко-Консалтинг» та отримав будинок по АДРЕСА_1 за результатами оспорюваного аукціону від 03.01.2017 року, в ході судового розгляду передав спірне майно директору ПП «Інтеко-Консалтинг» Штепі О.В. у зв`язку з чим є реальні підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Вважає ухвалу незаконною, такою, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

У скарзі посилається на доводи, якими обгрунтовані вимоги позовної заяви та заяви про забезпечення позову, окрім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_2 та засновник ПП «Інтеко-Консалтинг» є однією і тією ж особою, а тому забезпечення позову не призведе до порушення прав і інтересів приватного підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивачем не доведено реальної загрози невиконання або потенційної можливості ухилення від виконання можливого рішення суду, також зважаючи на те, що останній з 2010 року не є власником будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 також подав відзив на апеляційну скаргу, у яком упросив скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Однак, відзив ОСОБА_2 подано з порушенням строків, наданих учасникам процесу для подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що був визначений в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Як передбачено ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд дав роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.08.2019 було внесено запис про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості - будинок АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 32782083), відповідно до якого власником вказаного будинку є ПП «Інтеко-Консалтинг».

Проаналізувавши надані суду апеляційної інстанції докази, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, а саме шляхом накладення арешту на спірне майно по АДРЕСА_1 , оскільки таке забезпечення позову може суперечити інтересам осіб, що не беруть участь у справі, зокрема, ПП «Інтеко-Консалтинг», яке на даний час є власником майна.

А тому суд першої інстанції, врахувавши інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також враховуючи відсутність доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення, прийшов до вірного висновку, що вимоги заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову є необгрунтованими та відмовив у задоволенні заяви.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 є засновником ПП «Інтеко-Консалтинг», а тому права підприємства не порушуються, є безпідставними, оскільки засновниками ПП «Інтеко-Консалтинг», згідно даних єдиного державного реєстру, значиться не тільки ОСОБА_2 , а також інша особа - ОСОБА_3 , окрім того, поняття власності фізичної особи та права власності юридичної особи (в даному випадку приватного підприємства) не є тотожними.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів,- П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: О.А. Лобов

В.П. Пікуль