Провадження № 2/522/808/20
Справа № 522/5671/19
УХВАЛА

03 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , Релігійної організації «Єпархіальне управління Одесько-балтської єпархії української православної церкви Київського патріархату» про визнання дій та рішень протиправними, про скасування протиправних рішень, зобов`язання припинити дії, про відшкодування завданої матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб ОСОБА_3 , Релігійної організації «Єпархіальне управління Одесько-балтської єпархії української православної церкви Київського патріархату» про визнання дій та рішень протиправними, про скасування протиправних рішень, зобов`язання припинити дії, про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 17.11.2020 року подала до суду клопотання про огляд доказу за його місцем знаходженням та просить оглянути речовий доказ Храм Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату, розташований за адрсеою: м. Одеса, вул. Пастера, буд. 5 за місцем його знаходження.

Просить оглянути храм для спростування тверджень відповідача про не перешкоджання у доступі до споруди, оскільки відповідач у відзиві доводи позивача про перешкоджання у доступі до споруди охарактеризував як «надумані та такі, що не відповідають дійсності».

У судовому засіданні 03.12.2020 року ОСОБА_1 підтримала подане клопотання про огляд доказу за його місцезнаходженням.

Представник відповідача ОСОБА_4 залишив вирішення питання про огляд доказу на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого ОСОБА_1 клопотання, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1, ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.97 ЦПК України речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 98 ЦПК України речові докази до набрання рішенням законної сили зберігаються в матеріалах справи або за окремим описом здаються до камери схову речових доказів суду. Речові докази, що не можуть бути доставлені до суду, зберігаються за їх місцезнаходженням за ухвалою суду; вони повинні бути докладно описані та опечатані, а в разі необхідності - сфотографовані.

Не будь-який предмет є речовим доказом, ОСОБА_5 , що просить оглянути позивач не є речовим доказом по даній справі. Жодних клопотань про долучення такого речового доказу, здійснення його опису та опечатування, у відповідності до ст.98 ЦПК України, до суду не надходило.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням, можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис.

Відтак, Храм Різдва Христового Української Православної Церкви Київського Патріархату, розташований за адрсеою: м. Одеса, вул. Пастера, буд. 5 не є речовим доказом при розгляді справи №522/5671/19, тому і його огляд за місцезнаходженням не є необхідним для правильного вирішення спору.

Також варто відзначати, що підставами позову є заборона користуватися приміщенням храму в минулому, а огляд храму може вказати лише на сьогодення, що також не стосується предмету доказування.

Крім того, постановою Кабінет Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території країни з 12.03.2020 року було встановлено карантин та введено обмежувальні заходи.

Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Карантин на разі чинний та зібрання масових заходів заборонено чинним законодавством України.

За таких обставин, зважаючи, що храм не визнавався речовим доказом по справі, огляд його приміщення може надати інформацію про стан доступу на даний момент, а не за минулий час, відповідно до позову, враховуючи дію в Україні карантинних обмежень, сд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про огляд доказу за його місцем знаходження.

Керуючись ст.ст. 86, 98, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про огляд доказу за його місцем знаходження залишити без задоволення.

Ухвало оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 08.12.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар