Справа № 479/369/18
Провадження № 2-ві/474/1/2020
УХВАЛА

про відвід судді

09.01.20 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суд Миколаївської області Фасій В.В. розглянувши заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О. В. у цивільній справі № 479/369/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

20.11.2019р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Репушевській О. В. у вищевказаній цивільній справі.

20.11.2019р. ухвалою судді Репушевської О. В. визнано заяву про відвід позивача ОСОБА_1 необґрунтованою, справу в порядку ч.4 ст. 40 ЦПК України, направлено до Врадіївського районного суду Миколаївської області для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленого позивачем за первісним позовом - ОСОБА_1 відводу.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч.4 цієї ж статті, якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Як встановлено ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

26.11.2019р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею для розгляду заяви про відвід визначено суддю Фасій В.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019р. за підписом Пивовар Л . М .).

Враховуючи приписи ч.ч. 7 та 8 ст. 40 ЦПК України, а також підстави з яких заявлено відвід судді Репушевській О. В., приходжу до висновку про необхідність вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду заяви про відвід судді Репушевській О. В. встановлено таке.

На обґрунтування заяви про відвід позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зазначає, що суддя Репушевська О. В. вже брала участь у розгляді спорів між нею та ОСОБА_2 та на думку заявника, виносила завідомо незаконні судові рішення, які в подальшому були скасовані судом апеляційної інстанції, зокрема:

- у справі №479/124/19 у справі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод у користуванні власністю, у якій згідно позиції Апеляційного суду суддя Репушевська О. В . вийшла за межі позовних вимог та безпідставно визначила будинок у справі №479/124/19 об`єктом права спільної сумісної власності, оскільки предметом та підставами у вказаній справі ці обставини не охоплювалися та не підлягали доказуванню:

- у справі №479/414/18 незаконно повернула скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, яка за результатами її перегляду судом апеляційної інстанції була скасована з посиланням на те, що слідчим суддею було безпідставно прийнято рішення про повернення скарги з порушенням норм КПК.

- 13.11.2019р. ухвалою слідчого судді Репушевської О. В. незаконно було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000135 від 04.09.2019р.

Вона ж вважає всі рішення судді Репушевської О. В. протиправними, такими що спрямовані на зайняття позиції вигідної ОСОБА_2 .

Посилаючись, що ці обставини викликають у неї сумніви в об`єктивності та неупередженості та законності дій судді при розгляді даної цивільної справи, та те, що суддя не може брати участь у розгляд справи якщо він під час попереднього вирішення цієї справи брав участь у процесі, прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, якщо є інші обставини які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, просила відвести суддю Репушевську О. В. від участі у розгляді справи №479/369/18.

Посилалася на те, що дізналася про останню ухвалу винесену слідчою суддею Репушевською О. В. про відмову в задоволенні її скарги лише 20.11.2019р, з огляду на що заявила відвід.

Згідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З комплексного аналізу ЦПК України слідує, що законодавцем чітко визначено підстави та порядок заявлення відводу судді та вимоги до такого відводу.

Частиною 4 ст. 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому слід зазначити, що приписи ст. 39 ЦПК України кореспондуються з приписами ч.ч. 3 та 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Так, згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У своїй заяві позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , як підставу для заявлення відводу судді вказує на участь судді у розгляді спорів між нею та ОСОБА_2 , у яких на її думку виносила завідомо незаконні судові рішення, що в подальшому були скасовані судом апеляційної інстанції, в яких висловлювала свою думку щодо спільної сумісної власності сторін. Проте відвід в цій частині є безпідставним та не підлягає задоволенню, оскільки незгода з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, згідно приписів ч. 3 ст. 36 ЦПК України, не можуть бути покладенні в основу відводу.

Крім того, відповідно до положень цивільно - процесуального законодавства позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

За такого, є неспроможними доводи ОСОБА_1 стосовно порушення принципу недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, так як суддя не брав участі в розгляді цієї самої справи (про поділ майна подружжя) в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Інших обставин, визначених законом, при розгляді заяви про відвід, не встановлено і доказами не підтверджено.

Водночас, вищезазначені твердження заявника, мотивовані виключно посиланням на суб`єктивні судження та припущення останнього, а в основу відводу не покладеного жодної обставини об`єктивність існування якої підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Отже, матеріали справи не містить жодних даних, які б давали можливість встановити обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді, а заявником до заяви про відвід, в порушення приписів ч. 4 ст. 39 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження підстав для відводу, а тому заява є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевської О. В. у цивільній справі № 479/369/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Фасій