Провадження № 2/513/415/20
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
В С Т А Н О В И В:
13 липня 2020 року представник позивача засобами поштового зв`язку подав до Приморського районного суду м. Одеси позовну заяву до відповідача, яку обґрунтував тим, що 21 грудня 2018 року біля будинку № 11 по вул. Маршала Говорова в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "AUDI A6" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "TOYOTA Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП вказані автомобілі були пошкоджені. Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 19 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ-2860374 від 21.01.2018 року забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки "AUDI A6" реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В результаті ДТП потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 103500,00 гривень, згідно висновку № 19-201/202/20 3/204 судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку нанесеного автомобілю марки "TOYOTA Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 від 04.02.2019, франшиза за договором страхування 2000 гривень.
Відповідач взагалі не повідомив позивача. як страховика про настання вищевказаної ДТП.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2020 року позовна заява в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд Саратського районного суду Одеської області, куди надійшла 03 вересня 2020 року (а.с.35, 38).
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі (а.с. 41).
Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 49).
Відповідачу ОСОБА_1 судові повістки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 . Однак судові виклики на 15 жовтня 2020 року на 15:30 годину та на 26 листопада 2020 року на 14:00 годинку повертались з відміткою, що він відмовився від отримання (а.с. 46, 57). Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК вважається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи.
Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 52).
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст. 281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, а представник позивача погодився на заочний розгляд справи, суд дійшов висновку про наявність умов для заочного розгляду даної справи та ухвалив заочне рішення.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року, яка набрала законної сили 01 квітня 2019 року, встановлено, що 21 грудня 2018 року біля будинку № 11 по вул. Маршала Говорова в м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "AUDI A6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки "TOYOTA Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вказаною постановою відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 7).
Водій транспортного засобу марки "AUDI A6" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав чинний договір добровільного страхування наземного транспорту №АМ2860374 від 22 січня 2018 року з ПАТ "Страхова компанія "Еталон". Згідно договору, ПАТ "Страхова компанія "Еталон" взяло на себе зобов`язання компенсувати шкоду заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за цим полісом. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого складає 100000 гривень, франшиза 2000 гривень (а.с.6, 7, 8).
Згідно висновку № 19-201/202/203/204 судової автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки "TOYOTA Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 04 лютого 2019 року, розмір матеріальних збитків, нанесених власнику колісного транспортного засобу марки "TOYOTA Camry", реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП від 21.12.2018 року, станом на дату досліджень становить 103500 гривень 10 копійок (а.с.11-19).
Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до п.п. "ґ" п.п. 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 цього Закону.
Відповідно до п.п. 33.1.4 статті 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що він повідомив страховика ПАТ "Еталон» про настання страхового випадку у передбачений Законом строк.
20 грудня 2019 року позивачем була направлена відповідачу претензія про добровільне погашення регресної заборгованості (а.с.29).
Таким чином, позивач відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодував шкоду, завдану відповідачем, який скоїв ДТП та не повідомив страховика про настання страхового випадку. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102 грн. (а.с.5).
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд
В И Р І Ш И В :
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом Одеської області за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне рішення складене 04 грудня 2020 року.
Суддя А. І. Бучацька