Справа № 311/688/17
Провадження № 2/311/4/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання угод недійсними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання угод недійсними та зобов`язання вчинити дії.

Уточнивши позовні вимог, позивач вказала наступне.

19.05.2008 між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та позивачем укладено кредитний договір № 0 з наступними змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 09.01.2009, № 2 від 28.01.2009, № 3 від 23.03.2009, № 4 від 23.03.2009, відповідно до якого банк надав позивачу кредит на споживчі цілі в розмірі 152 300,00 дол. США на строк, що встановлений графіком погашення, з кінцевим терміном повернення кредиту у повному обсязі не пізніше 18.05.2022, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних.

Оспорюваний кредитний договір являється договором споживчого кредиту, тому на нього поширюються норми, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів».

Позивач вважала, що даний кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року (далі за текстом - Правила), в частині недотримання істотних умов, які обов`язкові для кредитних договорів, чим були порушені права відповідача, як споживача фінансових послуг.

На думку позивача, кредитний договір був укладений внаслідок обману зі сторони банку, який не виконав обов`язку про надання позичальнику повної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням, а під час укладення договору банком не було дотримано істотних умов, встановлених законодавством та встановлено несправедливі умови договору та умисно ввів споживача в оману.

Банком, в порушення законодавчих актів, не було виконано переддоговірну роботу зі споживачем, зокрема, повідомлення позивача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Крім того ОСОБА_1 вказує, що відповідач завідомо вніс у договір незаконні умови, маючи за мету збагатитися за рахунок позивача.

Встановлення плати за дії, які банк здійснює в процесі кредитування, в даному випадку, комісії за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,1% від суми залишкової заборгованості та комісії за надання кредиту 1,5 % від суми кредиту, комісії за управління кредитом при внесенні змін в кредитний договір за ініціативою клієнта у розмірі 10% від суми залишкової заборгованості (тарифи банку Додаток № 3) є підприємницькою діяльністю, що вводить в оману, згідно ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відповідності до п. 4.1 кредитного договору, за прострочення повернення та /або сплати кредитних ресурсів, Позичальник сплачує пеню з розрахунку подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Встановлення пені в такому розмірі, свідчить про порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства (п. 6 . ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Нарахування пені в розмірі більше процентної ставки в декілька разів свідчить про те, що пеня у даному випадку відіграє роль не способу забезпечення зобов`язання чи міри цивільно-правової відповідальності, а виступає у вигляді способу нечесного збагачення.

Дії відповідача є таким, що порушують права позивача як споживача фінансових послуг.

Згідно ч. 2 п. 2. ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Згідно п. 1. ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 22 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до п. 2.1. Правил, банки зобов`язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Для цього Банки, відповідно до п. 2.5.Правил розробляють форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів. Таких бюлетенів, довідок, повідомлень позивач не підписувала.

Після ознайомлення з умовами кредитування відповідно до п. 2.4. Правил Банки зобов`язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією.

Таких письмових підтверджень позивач не підписувала.

Крім того, відповідно до п. 3.2. Правил, кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Графік (Додаток № 1) не містить такої інформації.

Згідно з п. 3.4. Правил, банки зобов`язані в кредитному договорі зазначити: правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках. Такого правила кредитний договір не містить.

Крім того, відповідно до 3.8. Правил у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов`язані під час укладення кредитного договору: попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе споживач. Таких попереджень кредитний договір не містить.

Ці порушення, на думку ОСОБА_1 , свідчать про те, що умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача.

У пункті 7.13. кредитного договору зазначено, що позичальник підписанням цього Договору підтверджує, що до укладення цього Договору позичальник був ознайомлений з усіма умовами кредитування, що пропонуються Банком, в обсязі і в порядку, що передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» та вимогами законодавства України.

Разом з тим, позивач був ознайомлений лише з тією інформацією, яка була фактично викладеною безпосередньо в змісті самого договору, який був розроблений відповідачем, інших видів документів зокрема, у вигляді інформаційного листа банку чи пам`ятки позичальника, що свідчить про те, що відповідач не вчиняв дій щодо ознайомлення позичальника з усіма умовами кредитування перед укладенням кредитного договору.

Із аналізу кредитного договору та додаткових угод № 1 від 09.01.2009, № 2 від 28.01.2009, № 3 від 23.03.2009, № 4 від 23.03.2009 до кредитного договору, встановлено, що в їх змісті відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які необхідні для їх укладення, а саме, всупереч вимогам п.3.1 Правил та ст..11 ЗУ «Про захист прав споживачів», належно не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, у тому числі перелік і розмір інших фінансових зобов`язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору, тощо. Натомість, договір містить Додаток №2, графік платежів, який містить визначення сукупної вартості кредиту від 19.05.2008, в якому міститься запис, що для розрахунку значення реальної процентної ставки та абсолютного подорожчання кредиту застосовується сума страхового платежу за другий та наступний роки на рівні страхового платежу за перший рік. У разі надання клієнту кредиту у вигляді поновлюваної кредитної лінії розрахунок значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту здійснюється виходячи з наступного: «необхідно обрати один з варіантів розрахунку». Тобто з даного графіку не вбачається, як визначалась сукупна вартість кредиту та яка реальна відсоткова ставка за кредитом. В графіку міститься лише варіанти розрахунку реальної процентної ставки тим чи іншим способом, а насправді, яка реальна процентна ставка невідомо; всупереч вимогам п.3.2 Правил та ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитний договір і зокрема, графік платежів не містить відомостей (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі - щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, вартості сплати вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил; додаток № 1 «Графік погашення кредиту» від 19.05.2008, який є невід`ємною частиною договору містить лише дві колонки: в першій зазначено дату, в другій колонці сума - залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом, тобто суму процентів, що підлягає сплаті кожного місяця, а також суму процентів, яку потрібно буде сплатити за весь час дії договору з цього графіку або з будь якого іншого пункту договору кредиту, встановити неможливо; всупереч вимогам п.3.3 Правил та ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», не визначено сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначено її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту, розрахунок якої здійснюється з використанням наведеної в Правилах формули; б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання,обслуговування та погашення кредиту.

Оскільки, вказані обов`язкові відомості не зазначені в кредитному договорі, ці відомості були офіційно не оприлюднені, то слід вважати, що кредитний договір не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Встановлена банком у додатку №3 «Тарифи банку» кредитного договору умова щодо обов`язку сплати позичальником на користь банку комісії за надання кредиту у розмірі 1,5 процента від суми кредиту в національній валюті без ПДВ, суперечить вимогам ч.5 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а сума комісії, сплаченої позивачем одноразовим платежем в розмірі 11 536,73 грн., є незаконно отриманою банком.

Отже, під час укладення кредитного договору Банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та вказав у угоді занижені значення показників суттєвих умов договору, чим фактично ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Вищенаведене приховування важливої, об`єктивної та необхідної інформації від позичальника перед підписанням договору та невідповідність встановлених між сторонами у договорі умов до фактично встановлених з метою встановлення завищених процентів за користування кредитом та отримання прихованого прибутку, може свідчити обман споживача.

На момент існування спору (останній платіж був здійснений 27.03.2015) позивачем сплачено банку суму в розмірі 158 258,40 дол. США. Розмір отриманих позивачем коштів за кредитним договором склав 152 300,00 дол. США, отже переплата становить 5 958,40 дол. США, яку, як вважала позивачка, банк повинен повернути в разі задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, позивачка просила суд визнати порушеним її право, як споживача фінансових послуг; визнати недійсним кредитний договір № 0 від 19.05.2008, укладений між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (раніше - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 в зв`язку з укладенням його під впливом обману з боку банку; зобов`язати Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" зарахувати в рахунок повернення коштів за кредитним договором № 0 від 19.05.2008 безпідставно отримані від ОСОБА_1 кошти у виді комісії в сумі 11 536,73 грн. сплачених як суми повернення кредиту; визнати іпотечний договір № 0/З-1 від 19.05.2008, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк»), недійсним; виключити з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором № 0/З-1 від 19.05.2008, а саме житлового приміщення - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати іпотечний договір № 0/З-2 від 19.05.2008, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк»), недійсним; виключити з реєстру обтяжень та заборон відчуження запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за іпотечним договором № 0/З-2 від 19.05.2008, а саме, нежитлового приміщення стоматологічного кабінету, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати договір поруки № 0/П1 від 19.05.2008, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк»), недійсним; визнати договір поруки № 0/П2 від 19.05.2008, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк»), недійсним; зобов`язати ОСОБА_1 повернути до ПАТ «УкрСиббанк» у натурі, все що було нею отримано на виконання угод: за кредитним договором № 0 від 19.05.2008, іпотечним договором № 0/З-1 від 19.05.2008 та іпотечним договором № 0/З-1 від 19.05.2008; зобов`язати ПАТ «УкрСиббанк» повернути ОСОБА_1 у натурі все, що було нею отримано на виконання угод: за кредитним договором № 0 від 19.05.2008, іпотечним договором № 0/З-1 від 19.05.2008 та іпотечним договором № 0/З-1 від 19.05.2008; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір (т.с. № 1, а.с. 140-146).

Згідно заперечень на позовну заяву, відповідач вважав позов необґрунтованим та просив відмовити в його задоволенні, виходячи з наведених нижче підстав.

Відповідач вказав, що зазначені в позовній заяві підстави для визнання кредитного договору недійсним є надуманими та недоведеними.

19.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким позичальник отримала кредит сумі 152 300 дол. США.

Умовами договору передбачено детальний порядок повернення кредиту, сплату відсотків, умови забезпечення кредиту, відповідальність сторін та інше. В додатку до договору № 2 міститься детальний графік погашення кредиту, в якому і визначено сукупну вартість кредиту. В додатку до договору № 3, 4 міститься найменування комісії, тарифи та порядок нарахування та сплата.

Інформація про переваги та недоліки пропонованих схем кредитування та пільги у ПАТ «УкрСиббанк» є загальнодоступною, міститься на офіційному сайті, на дошках оголошень, листівках тощо.

Перед підписанням договору позивачу, відповідно до вимог ч. 2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», було надано інформаційний лист, що підтверджується п. 7.13 Договору. Всі умови договору позичальнику на момент підписання були зрозумілі та він вважав їх справедливими щодо себе, про що свідчить п. 7.13 Договору, який в цілому підписаний, отже ОСОБА_1 на момент укладення договору про надання споживчого кредиту була ознайомленою з усією необхідною інформацією.

При укладенні оскаржуваного кредитного договору між сторонами було досягнуто всіх істотних умов, при досягненні яких договір вважається дійсним.

На думку відповідача, позивачем не доведено, що спірний договір кредиту містить умови, які є несправедливими та такими, що містять істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін і не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», не надано доказів, що оспорюваний кредитний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, оскільки умови договору на момент його укладення були погоджені сторонами.

Крім того, відповідач вказав, що доводи позивача щодо невідповідності деяких пунктів кредитного договору принципам справедливості не відповідають реальним обставинам справи, а тому не заслуговують на увагу, оскільки позивачем на надано доказів того, що кредитний договір містить несправедливі, дискримінаційні умови, які завдали реальної шкоди позивачу.

Крім того, відповідач вказав, що позивачем не доведено невідповідність умов кредитного договору приписам ст. 203 ЦК Україні (т.с. № 1, а.с. 155-157).

В додаткових поясненнях (запереченнях) на позов відповідач вказав наступне.

АТ «УКРСИББАНК» виконав свої зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі, здійснивши зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 .

В разі незгоди з умовами кредитного договору, позивач міг скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, позивач таким правом не скористався, а тому, відповідно, погодився зі всіма умовами договору, про що також свідчить часткове виконання договору.

ОСОБА_1 особисто звернулася до АТ «УКРСИББАНК» із заявою про кредитування, надала кредитору перелік документів, необхідних для кредитування та підтвердила згоду на укладення договору своїм підписом в заяві (оферті).

Таким чином, позивач отримав усю необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, вартість всіх супутніх послуг, що забезпечило можливість його свідомого і правильного вибору.

Перед підписанням кредитного договору позичальником отримано інформаційний лист, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». В інформаційному листі банком перед укладенням кредитного договору позичальнику було доведено інформацію про особу кредитора, всі основні умови укладення кредитного договору та кредитування, забезпечення, процентні ставки по різним програмам кредитування та валюти кредиту, витрати позичальника на оформлення договору застави, переваги та недоліки програм кредитування, зокрема, дострокове стягнення банком кредиту у разі порушення строків його повернення, обмеження правом розпорядження заставним майном, звернення стягнення на заставне у разі неналежного виконання позичальником кредитного договору, попередження позичальника про існування валютних ризиків, які покладаються на позичальника під час виконання зобов`язань за кредитним договором, якщо позичальником обрано кредитування в іноземній валюті, порядок сплати кредиту в іноземній валюті, права позичальника на податковий кредит, права на відшкодування державою частини сплачених процентів у молодої сім`ї, попередження про можливу зміну процентної ставки по кредиту, місце знаходження Банку та відділення банку звернувся позичальник, дані про дозволи та ліцензії банку з надання банківських послуг.

Додатково відповідач звертав увагу суду на те, що 21 липня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області було винесено рішення у цивільній справі № 311/508/15-ц за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.05.2008. Рішення набрало законної сили і станом на сьогоднішній день виконавчі документи, видані на підставі даного рішення у відношенні зазначених боржників, перебувають на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби.

Зі змісту оспорюваного договорору вбачається, що він укладений з метою отримання ОСОБА_1 кредитних коштів для особистих потреб,

Таким чином, кредитний договір був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, Позивач на момент укладення цих договорів не заявляв додаткових вимог щодо їх умов та у подальшому виконував їх умови, банк надав позичальнику документи, які передували укладенню кредитних договорів.

Позивач ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору мала можливість ознайомитися з його умовами та не погодитися чи відмовитися від його укладення. Окрім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору позичальник міг скористатися своїм правом на відкликання своєї згоди на укладення договору, проте позивач таких дій не вчинила. Натомість, ОСОБА_1 підписала договори та вносила кошти на погашення боргу, що свідчить про добровільне виконання сторонами договору.

Крім того, змістом підписаних сторонами кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила факт отримання інформаційного листа та вважала, що умови договору є зрозумілими та справедливими до неї, що підтверджується пунктом 7.13 оспорюваного договору.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити в задоволені позову (т.п. № 5, а.с. 134-138).

В судове засіданні позивач та її представник не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , не з`явився, матеріали місять його заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Рух справи та прийняті процесуальні рішення.

14 березня 2017 року позовна заява надійшла до суду (т.с. № 1, а.с. 1-7) та розподілена для розгляду судді Степаненко Ю.А. (т.с. № 1, а.с. 137).

Ухвалою суду від 16 березня 2017 року позовну заяву залишено без руху (т.с. № 1, а.с. 138).

27 березня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява (т.с. № 1, а.с. 140-146).

29 березня 2017 року відкрито провадження у справі (т.с. № 1, а.с. 149).

05 квітня 2017 року отримано заперечення відповідача на позов (т.с. № 1, а.с. 155-157).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2017 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_2 (т.с. № 1, а.с. 256).

27 листопада 2017 року до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи (т.с. № 2, а.с. 7-9).

27 листопада 2017 року судом винесено ухвалу про призначення судово-економічної експертизи (т.с. № 2, а.с. 15-16).

27 березня 2018 судом отримано висновок експертизи (т.с. № 2, а.с. 21-40).

10 квітня 2018 судом отримано заяву відповідача про застосування правових наслідків недійсності кредитного договору та заяву про застосування строків позовної давності (т.с. № 2, а.с. 45-46, 54-55).

27 квітня 2018 судом поновлено провадження у справі та винесено ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (т.с. № 2, а.с.61, 62).

27 липня 2018 року судом винесено ухвалу про витребування доказів (т.с. № 2, а.с. 92).

31 серпня 2018 року судом від відповідача отримано завірену копію кредитної справи ОСОБА_1 (т.с. № 2, а.с. 102).

21 вересня 2018 року судом отримано клопотання представника позивача про призначення повторної судово-економічної експертизи (т.с. № 3, а.с. 193-194).

21 вересня 2018 року судом винесено ухвалу про призначення повторної судово-економічної експертизи та зупинено провадження (т.с. № 4, а.с. 143-144).

27 лютого 2019 року здійснено повторний авторозподіл справи у зв`язку закінченням терміну повноважень судді Степаненко Ю.А. (т.с. № 4, а.с. 158).

23 квітня 2019 року судом відновлено провадження у справі (т.с. № 4, а.с. 165).

Судом отримано клопотання представника позивача від 14.06.2019 про призначення додаткової судово-економічної експертизи (т.с. № 4, а.с. 187-190).

09 серпня 2019 року судом винесено ухвалу про призначення судово-економічної експертизи та зупинено провадження (т.с. № 4, а.с. 192-193).

03 вересня 2019 судом отримано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (т.с. № 4, а.с. 195, 196-197).

10 вересня 2019 року судом винесено ухвалу про відновлення провадження та витребування документів у сторін (т.с. № 4, а.с. 199-200).

18 вересня 2019 року представником позивача долучено додаткові докази (т.с. № 4, а.с. 204).

15 жовтня 2019 року представником відповідача направлено до суду додаткові докази на виконання ухвали (т.с. № 4, а.с. 209).

17 жовтня 2019 року судом зупинено провадження до проведення експертизи (т.с. № 4, а.с. 211).

11 березня 2020 року судом отримано висновок експертизи (т.с. № 4, а.с. 223-224).

12 березня 2020 року відновлено провадження у справі (т.с. № 5, а.с. 88).

09 листопада 2020 року отримано додаткові пояснення (заперечення) відповідача у справі (т.с. № 5, а.с. 131, 134-138).

Судом встановлено, що 19.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір з наступними змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 09.01.2009, № 2 від 28.01.2009, № 3 від 23.03.2009, № 4 від 23.03.2009, відповідно до умови якого банк надав позивачу кредит на споживчі цілі в розмірі 152 300,00 дол. США на строк, що встановлений графіком погашення, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 18.05.2022 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних (т.к.п № 1, а.с. 158-164, 18, 19, 20, 25).

Умовами договору передбачено детальний порядок повернення кредиту, сплату відсотків, умови забезпечення кредиту, відповідальність сторін та інше.

Додатком № 1 до Договору визначено графік погашення кредиту (т.с. № 1, а.с. 165-168). В додатку до договору № 2 міститься детальний графік погашення кредиту, в якому визначено сукупну вартість кредиту (т.с. № 1, а.с. 169-175). В додатках до договору № 3, 4 містяться тарифи банку, зокрема, найменування комісій, тарифи та порядок нарахування та сплата (т.с. № 1, а.с. 176,177).

19 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0/П1, згідно якого, поручитель ( ОСОБА_3 ) зобов`язався перед банком за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань за кредитним договором № 0 від 19 травня 2008 року (т.с. № 1, а.с. 27).

19 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/П2, згідно якого, поручитель ( ОСОБА_2 ) зобов`язався перед банком за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань за кредитним договором № 0 від 19 травня 2008 року (т.с. № 1, а.с. 26).

19 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , укладено договір іпотеки № 0/З-1, згідно якого, іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_3 в забезпечення виконання грошових зобов`язань в повному обсязі ОСОБА_1 перед банком за кредитними договорами № № 0 та № 0 від 19 травня 2008 року (т.с. № 1, а.с. 31-32).

19 травня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , укладено договір іпотеки № 0/З-2, згідно якого, іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передала в іпотеку банку нежитлове приміщення стоматологічний кабінет, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в забезпечення виконання грошових зобов`язань в повному обсязі ОСОБА_1 перед банком за кредитними договорами № № 0 та № 0 від 19 травня 2008 року (т.с. № 1, а.с. 28-30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті до нотаріальної контори звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини та ОСОБА_1 із заявою про відмову від прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 33/2011, розпочатої Василівською державної нотаріальної конторою 11 лютого 2010 року (т.с. № 1, а.с. 206-209).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості та стягнуто з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року в загальному розмірі 100 783 долари та 74 центи США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2015 еквівалентно 1 627354 грн. 65 коп. та пеню в розмірі 22 214 грн. 88 коп. (т.с. № 2, а.с. 11-13).

Згідно матеріалів кредитної справи 0 від 19.05.2008 ОСОБА_1 встановлено, що 08 травня 2008 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про надання кредиту в розмірі 155 000 доларів США для придбання квартири, строком на 168 місяців, з відсотковою ставкою 13 % річних та комісією за видачу кредиту 1,5 % від суми кредиту. При цьому, ОСОБА_1 цього ж дня заповнено заяву-анкету позичальника на отримання кредиту, а 14 травня 2008 року заяву-анкету про відкриття банківських рахунків (т.с. № 2, а.с.104,258-259, 260, т.с. № 4, а.с. 140-141).

Судом встановлено, що умовами оспореного позивачем кредитного договору передбачено детальний порядок повернення кредиту, сплату відсотків, умови забезпечення кредиту, відповідальність сторін та інше.

Відповідно до п. 7.5 Договору, підписанням договору ОСОБА_1 , як позичальник, підтвердила, що на дату укладення Договору, є клієнтом банку та ознайомлена з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та тарифами банку, що укладені у додатку № 3 до Договору.

Відповідно до п. 7.13 Договору, сторони домовилася вважати, що уклавши вказаний Договір, позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього договору, підтверджує свої права та обов`язки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору та, що всі умови Договору їй зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенні до нього, а також, що перед укладанням цього Договору отримав від банку інформаційний лист, згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем отримано оригінал Договору, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 .

Факт укладання та підписання Договору позивачем не оспорювався.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час укладення Договору) визначено права споживача в разі придбання ним продукції у кредит. Відповідно до положень коментованої статті, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Не вважається пропонуванням споживчого кредиту застереження про можливість надання його під час придбання продукції (частина 1); перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, ключаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування (частина 2); Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту;5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством (частина 4); до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки (частина 5);споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат (абз. 1 частини 8).

Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими (частина 1); умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина 2).

Відповідно до ч.1 ст.. 19 Закону (в редакції чинній на час звернення позивача до суду), нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільний дієздатності (частина 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5).

З огляду на викладене, суд вважає, що законом чітко встановлено момент визнання недійсності правочину, а саме, момент вчинення правочину.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На думку суду, при укладенні оскаржуваного кредитного договору між сторонами було досягнуто всіх істотних умов, при досягненні яких договір вважається дійсним.

На думку суду, позивачем не доведено, що спірний договір кредиту містить умови, які є несправедливими та такими, що містять істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін і не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», не надано доказів, що оспорюваний кредитний договір не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві, а у випадку визнання окремого положення договору несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Положення ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо необхідності доведеності порушення прав споживача узгоджується з положеннями і з вимогами норм цивільного та цивільно-процесуального права.

Так, відповідно до положень статей 15,16 ЦК України, статей 1 та З ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а тому під час розгляду спору в суді доказуванню підлягає не лише сам по собі факт порушення норм матеріального права, зокрема і в сфері договірних правовідносин під час укладення договору, а підлягають встановленню обставини доведеності порушення законних прав позивача, їх істотності та з`ясуванню, в чому саме полягає порушення його законних прав.

Необхідність встановлення причинно-наслідкового зв`язку у договірних правовідносинах порушення законних прав позивача в зв`язку з недотриманням вимог законодавства при укладенні договорів вбачається з правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України у справах N° 6-27цс14 від 30 квітня 2014 року, №6-1І9цс14 від 10 вересня 2014 року та №6-110 цс14 від 10 вересня 2014 року, №6- 121цс14 від 01 жовтня 2014 року.

З матеріалів справи встановлено, що після звернення позивача до відповідача із заявою про надання кредитних коштів, відповідачем виконано свої зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі та здійснено зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 .

В разі незгоди з умовами кредитного договору, позивач міг скористатись своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, позивач таким правом не скористалася, що свідчить про згоду з усіма умовами договору, про що також додатково свідчить часткове виконання договору позивачем шляхом сплати кредитних коштів.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 особисто звернулася до АТ «УКРСИББАНК» із заявою про кредитування, надала кредитору перелік документів, необхідних для кредитування та підтвердила згоду на укладення договору своїм підписом в заяві (оферті).

Таким чином, позивач отримала усю необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, вартість всіх супутніх послуг, що забезпечило можливість її свідомого і правильного вибору.

Посилання позивача на те, що відповідачем не наведено детальний розпис сукупної вартості кредиту спростовуються дослідженим судом змістом Договору, зокрема, п.3.4.5, яким визначено, що сукупна вартість кредиту визначається у Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додаток № 2) та вказаним графіком, яким детально визначено дату платежів, суму платежів, процентів, комісії, платежі за надані супутні послуги на користь третіх осіб, реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту (т.с. № 1, а.с. 161, 169-175). Вказаний додаток отриманий ОСОБА_1 під час укладення Договору, що підтверджено її особистим підписом.

Крім того, перед підписанням кредитного договору позичальником отримано інформаційний лист, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів» (п. 7.13 Договору).

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних в позовній заяві обставин.

Так, зокрема, ухвалою суду від 19 серпня 2019 року у справі призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1.якими є реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту за Кредитним договором № 0 від 19.05.2008 відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору?;

2.чи містить кредитний договір № 0 від 19.05.2008 з додатками до нього, умови на шкоду позичальника (споживача), у вигляді замовчування реальної ціни пропонованої фінансової послуги та декларуванні в цьому договорі заниженої ціни у вигляді значення абсолютного подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту?;

3. чи відповідають розраховані реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту даним, наведеним в зазначеному договорі і додатках до нього?;

4. який розмір складає документально обґрунтований щомісячний платіж (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), відповідно базових умов, викладених на момент укладення Кредитного договору № 0 від 19.05.2008?;

5. чи обґрунтовано нормативно та документально виконано Банком оформлення з надання кредиту за Кредитним договором № 0 від 19.05.2008?;

6. який загальний розмір платежів (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), сплачений Позичальником на виконання умов Кредитного договору № 0 від 19.05.2008 станом на 20.09.2018?;

7.чи є обґрунтованою та чи підтверджується сума заборгованості за кредитом у розмірі 97 942, 92 дол. США та 2 840, 82 дол. США заборгованість за процентами, станом на 03.02.2015?;

8.чи є документальне підтвердження розпорядження Банком кредитними коштами за цільовим призначенням (перерахування їх на інший власний рахунок, перерахування їх третій особі, проведення валютно-обмінної операції, отримання їх з каси банку чи ін.)?

Проведення експертизи доручено судовим експертам Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ (т.с. № 4, а.с. 192-193).

Згідно висновку експерта № 634/635-19 від 10 лютого 2020 року, визначено наступне:

-по першому питанню:

за результатами проведених досліджень, в об`ємі наданих на дослідження документів, експертом документально встановлено (розраховано), що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору та з урахуванням витрат, які документально підтверджені платіжними документами, комісія за надання кредиту та страхові платежі, та без урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності»: реальна процентна ставка кредиту буде - 15,07%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 151 354,53 дол. США. Якщо судом буде встановлено, що фактично понесені ОСОБА_1 витрати, зв`язані з отриманням кредитних коштів по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008р. (сплата державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, сплата послуг нотаріусів та сплата послуг суб`єктів оціночної діяльності), відповідають цифровим даним визначеним банком у Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» експертом встановлено, що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору, з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та з урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності», реальна процентна ставка кредиту буде 15,75%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 154 879,84 дол. США. У Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» Банком визначено (розрахована реальна процентна ставка кредиту - 15,86%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 154 879,85 дол. США;

-по другому питанню:

у межах своєї компетенції, за результатами проведених досліджень, в об`ємі наданих на дослідження документів, експертом документально встановлено (розраховано), що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору та з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та без урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності»: реальна процентна ставка кредиту буде - 15,07%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 151 354,53 дол. США Якщо судом буде встановлено, що фактично понесені ОСОБА_1 витрати, зв`язані з отриманням кредитних коштів по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року (сплата державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, сплата послуг нотаріусів та сплата послуг суб`єктів оціночної діяльності), відповідають цифровим даним визначеним Банком у Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» експертом встановлено, що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору, з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та з урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності», реальна процентна ставка кредиту буде - 15,75%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 154 879,84 дол. США. У Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» Банком визначено (розраховано): реальна процентна ставка кредиту - 15,86%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 154 879,85 дол. США;

-по третьому питанню:

за результатами проведених досліджень, в об`ємі наданих на дослідження документів, експертом документально встановлено (розраховано), що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору та з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та без урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності», реальна процентна ставка кредиту буде 15,07%, абсолютне значення подорожчання кредиту 151 354,53 дол. США. Якщо судом буде встановлено, що фактично понесені ОСОБА_1 витрати, зв`язані з отриманням кредитних коштів по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008р. (сплата державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, сплата послуг нотаріусів та сплата послуг суб`єктів оціночної діяльності), відповідають цифровим даним визначеним Банком у Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» експертом встановлено, що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору, з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та з урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності»: реальна процентна ставка кредиту буде - 15,75%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 154 879,84 дол. США. У Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» Банком визначено (розраховано), реальна процентна ставка кредиту складає - 15,86%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 154 879,85 дол. США;

-по четвертому питанню:

за результатами проведених досліджень, в об`ємі наданих на дослідження документів, експертом документально встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 08.05.2008, з проханням надати їй кредит та її заяви-анкети позичальника на отримання кредиту від 08.05.2008, АКІБ «УкрСиббанк», в базових умовах, викладених на момент укладення Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року та Додатках до нього, встановлено диференційований (класичний платіж) - система, за якою основна заборгованість виплачується рівними частинами (906,55 дол. США х 167 місяців + 906,15 дол. США (останній місяць)), а проценти нараховуються на решту боргу. У Додатку № 3 «Тарифи Банку» до Кредитного договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року, який підписано ОСОБА_1 (також згода ОСОБА_1 про його сплату визначена у її Заяві з проханням надати їй кредит від 08.05.2008р.), визначена сплата «комісії за надання кредиту» в розмірі 1,5% від суми кредиту (769115,00 х 1,5%= 11 536,73грн.). Умовами Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19.05.2008 та Додатком № 2 до нього «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», які підписані ОСОБА_1 , визначено страхування за власний рахунок предмету застави, з його подальшим щорічним страхуванням. Згідно наданих з боку ОСОБА_1 документів (копія квитанції № 21 від 19 травня 2008 року та копія квитанції № 22 від 19 травня 2008 року) нею сплачені страхові платежі на загальну суму 3008,49грн. (743,07+2265,42). Також, у Додатку № 2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19.05.2008, визначена сплата ОСОБА_1 за власний рахунок державного мита за посвідчення договору іпотеки/застави, послуг нотаріусів, вартості послуг за проведення незалежної експертної оцінки предмету забезпечення. Документи, в яких визначена фактична їх сплата (дата та сума), на дослідження експерту у матеріалах справи за клопотанням, не надані;

-по шостому питанню:

за результатами проведених досліджень, в об`ємі наданих на дослідження документів, експертом встановлено (розраховано), що загальний розмір платежів (в т.ч. за кредитом, процентами, комісією, страховими та іншими платежами), сплачений Позичальником на виконання умов Кредитного договору № 0 від 19.05.2008 станом на 20.09.2018, становить: за документами наданим з боку ОСОБА_1 - 135 689,75 доларів США (що еквівалентно 1 038 470, 56грн.) та 224 243,10 гривень (для подальшої купівлі/продажу/обміну Банком на МВРУ (МВР) валюти кредиту).

Напрямки погашення («тіла» кредиту, відсотків, пені і т.д.) в документах не визначено. У Позовній заяві від 10.03.2017, «розрахунку оплачених коштів на погашення кредиту згідно квитанцій» ОСОБА_1 вказує, що на момент існування спору (останній платіж був здійснений 27.03.2015) нею сплачено банку суму 158 258,40 дол. США»: 98,34грн. - для погашення нарахованої пені; 17 263,57грн. на сплату страховій компанії страхових платежів.

За документами, наданими з боку ПАТ «УкрСиббанк» (які не підтверджені квитанціями (частково), меморіальними ордерами, регістрами бухгалтерського обліку) - 169 353,75 дол. США, які були спрямовані банком на погашення: «тіла» кредиту - 59 383,62 дол. США; нарахованих процентів - 108 183,99 дол. США; нарахованих процентів (за прострочення виконання грошового зобов`язання) - 1786,14 дол. США та сплачена нарахована пеня у загальній сумі 98,34 грн.

-по сьомому питанню:

в об`ємі наданих на дослідження документів, експерту не надається можливим підтвердити або спростувати заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк», станом на 03.02.2015, за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року, на 1 659 167,30 грн.

Якщо судом буде встановлено, що дані (по датам та сумам) визначені у «Виписці за кредитним договором № 0 від 19 травня 2008 року (інформація про рух коштів)», «Довідки - розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 на 03.02.2015 за кредитним договором від 19.05.2008 (яка не підтверджена квитанціями (частково), меморіальними ордерами, регістрами бухгалтерського обліку),відповідають фактичним обставинам справи (будуть підтверджені не наданими на дослідження квитанціями, меморіальними ордерами та регістрами бухгалтерського обліку), експертом документально підтверджується заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк», визначена у довідці-розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 на 03.02.2015 за кредитним договором № 0 від 19.05.2008 на загальну суму (кредит + проценти + пеня) - 1 659 167,30грн., у т.ч.: залишок заборгованості у валюті кредиту у загальній сумі 100 783,74 дол. США (сума у гривнях еквівалентна дол. СІЛА - 1 636 873,97грн. (курс НБУ на 20.09.2018 16,241449000)) у т.ч.: за кредитом - 97 942,92 дол. США; за процентами за користування кредитом - 2 216,46 дол. США; за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України) - 624,36 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у загальній сумі 22 293,33грн., у т.ч.: за кредитом - 21 216,36грн.; за процентами за користування кредитом (ст.1048 ЦК України) - 1 076,97грн.

-по восьмому питанню:

у зв`язку з ненаданням на дослідження документів (документи первинної бухгалтерської документації (меморіальні ордери і т.д.)) та регістри бухгалтерського обліку (особисті рахунки), в об`ємі наданих на дослідження документів, документально підтвердити розпорядження Банком кредитними коштами за цільовим призначенням (перерахування їх на інший власний рахунок, перерахування їх третій особі, проведення валютно-обмінної операції, отримання їх з каси банку чи ін.) експерту не надається можливим.

З огляду на викладене, суд приходить до думки, що висновками вказаної експертизи, в цілому, не спростовуються встановлені судом обставини.

Навпаки, суд зазначає, що експертом визначено про те, що якщо судом буде встановлено, що фактично понесені ОСОБА_1 витрати, зв`язані з отриманням кредитних коштів по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008р. (сплата державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, сплата послуг нотаріусів та сплата послуг суб`єктів оціночної діяльності), відповідають цифровим даним визначеним банком у Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» експертом встановлено, що відповідно базових умов, викладених на момент укладення договору, з урахуванням витрат які документально підтверджені платіжними документами - комісія за надання кредиту та страхові платежі, та з урахування витрат, які документально не підтверджені платіжними документами по сплаті - державного мита за посвідчення договорів іпотеки/застави, послуг нотаріусів та суб`єктів оціночної діяльності», реальна процентна ставка кредиту буде 15,75%; абсолютне значення подорожчання кредиту буде складати - 154 879,84 дол. США. У Додатку № 2 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19 травня 2008 року - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту (далі - Графік)» Банком визначено (розрахована реальна процентна ставка кредиту - 15,86%; абсолютне значення подорожчання кредиту - 154 879,85 дол. США, що свідчить про відображення відповідачем в умовах кредитного договору дійсної реальної процентної ставки кредиту та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Інших доказів на підтвердження вказаних в позовній заяві ОСОБА_1 суду не надано.

Додатково суд звертає увагу на те, що 21 липня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області було винесено рішення у цивільній справі № 311/508/15-ц за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.05.2008, що підтверджує існування між сторонами реальних правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконання умов кредитного договору.

Нормами цивільного законодавства передбачено як визнання правочину недійсним в цілому, так і визнання недійсним окремих його положень, а також передбачено можливість визнання правочину недійсним в цілому, якщо недійсність окремих його положень тягне за собою недійсність інших його частин і недійсність правочину в цілому.

Згідно з статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими згідно з частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору 3 боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункти 2-4); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13).

Частиною другою статті 19 Закону України Про захист прав споживачів» визначено, що підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Даними про сукупну вартість кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов`язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні правовідносини.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15.

Зі змісту оспорюваного договорору вбачається, що він укладений з метою отримання ОСОБА_1 кредитних коштів для особистих потреб, кредитний договір був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення цих договорів не заявляла додаткових вимог щодо їх умов та у подальшому виконувала їх умови, банк надав позичальнику документи, які передували укладенню кредитних договорів.

Суд наголошує, що позивач ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору мала можливість ознайомитися з його умовами та не погодитися чи відмовитися від його укладення. Окрім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору позичальник міг скористатися своїм правом, визначеним частиною шостою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, проте позивач таких дій не вчинила. Натомість, ОСОБА_1 підписала договори та вносила кошти на погашення боргу, що свідчить про добровільне виконання сторонами договору.

Посилання позивача на укладення кредитного договору внаслідок обману, умисне введення її, як споживача, в оману, завідоме внесення до договору незаконних умов, встановлення в умовах договору пені з порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності є формальними, не підтверджені позивачем та спростовуються дослідженими судом доказами.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду складено 07 грудня 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко