Провадження № 2/243/363/2020
08 січня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участю секретаря Нікіфорової В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
12.11.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстрована його колишня дружина - ОСОБА_2 , яка з 13 травня 2017 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаній квартирі вже більше двох років, а її реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.25).
Представник позивача - адвокат Клочкова О.М., що діє на підставі ордера серія ДН № 097207 від 15.11.2019 року, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.27-28).
Відповідач ОСОБА_2 двічі до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.30). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАЕ №553162 від 18.06.2003 року та договору дарування серії ВВО № 960021 від 02.12.2004 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.6-7).
З довідки Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 10.06.2019 року та домової книги спірного будинку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_2 , 1970 р.н. (а.с.8, 10).
Згідно Акту від 27.09.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Лиман» м. Слов`янська, вбачається, що з 13 травня 2017 року ОСОБА_2 по теперішній час не мешкає у вказаному будинку (а.с.9).
Відповідно заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.07.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.14-16).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним житловим будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягнення з відповідача судового збору, тому суд покладає судові витрати на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Д.В. Воронков