КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4020/15-ц
Провадження № 6/552/2/20
У Х В А Л А

10.01.2020 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П., боржника ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про заміну сторони її правонаступником

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.04.2016 року у справі №552/4020/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №509/06-К від 21.12.2006 року в розмірі 17817,93 доларів США, що в еквіваленті складає 374912,14 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1663,13 доларів США, що в еквіваленті складає 34994,39 грн. заборгованості по відсоткам, 543,09 доларів США, що в еквіваленті складає 11427,31 грн. пені та 3654 грн. судового збору. 05.06.2019 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59279054. 10.10.2019 року ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 уклали договір №509/06-К купівлі продажу прав вимоги, за яким банк відступив шляхом продажу новому кредитору ОСОБА_2 право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором №509/06-К від 21.12.2006 року, договором застави майнових прав №509/06-К від 21.12.2006 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі, свою заяву пітримує та просить її задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором від 21.12.2006 року №509/06-К. Даний договір є договором факторингу за яким відбулась заміна кредитора. Фізична особа не може бути стороною договору факторингу, оскільки для надання фінансових послуг необхідна спеціальна ліцензія, отже заява задоволенню не підлягає.

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та приватний виконавець Скрипник В.Л. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є способом заміни кредитора у зобов`язанні та за своєю правовою природою означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Договір факторингу відноситься до договорів про надання послуг. Його економічну сутність становить факторинг, який є фінансовою послугою.

Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Факторинг є кредитною операцією згідно пункту 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Таким чином, метою укладення договору факторингу є фінансування клієнта фактором шляхом передачі йому в розпорядження коштів за плату під відступлення права грошової вимоги. Відступлення права грошової вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції. Так, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг згідно розпорядження від 06.02.2014 №352 відносить до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами, як:

1) фінансування клієнта суб`єкта господарювання;

2) набуття відступленого права вимоги;

3) отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта.

Відповідно, однією з відмінних ознак факторингу від правочинів з відступлення права вимоги (мета яких є заміна сторони в зобов`язанні), є передача грошових коштів в розпорядження за плату, тобто взамін права вимоги клієнт отримує кредитну послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час під відступлення права вимоги, з обов`язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними.

Норми цивільного права не встановлюють суб`єктних обмежень щодо договору відступлення права вимоги, адже цей договір за своєю правовою суттю є цивільно-правовим зобов`язанням сторін та не має відношення до спеціальних галузей права, тож регулюється цивільним законодавством (постанова Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №910/2489/17).

За змістом статті 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 910/2489/17 вказано на ще один критерій розмежування договору факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги, а саме - строк дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором.

Відступлення права вимоги (цесія) є заміною особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. При цьому договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги, і чинний Цивільний кодекс України не містить жодних заборон з цього приводу, а відтак, сторони самі визначають оплатний договір чи безоплатний. Обов`язковою умовою договору факторингу є оплата, яку має здійснити первісний кредитор (клієнт) новому кредитору (фактору) за надання в його розпорядження коштів під відступлення права вимоги. При цьому, таку плату здійснює саме клієнт (первісний кредитор), а не навпаки.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 910/2489/17 викладено правову позицію, згідно з якою однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення права вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження клієнта за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує від фактора послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження клієнта, з обов`язком клієнта оплатити користування ними. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу (аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 10.07.2015 у справі 6-301цс15, постанові Верховного Суду України від 10.07.2007 у справі № 26/347-06-6531, у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/7320/17).

Судом встановлено, що у виконавчому листі Київського районного суду м. Полтави №552/4020/15-ц стягувачем є ПАТ КБ «Надра». 10.10.2019 року ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 уклали договір №509/06-К купівлі продажу прав вимоги, за яким банк відступив шляхом продажу новому кредитору ОСОБА_2 право вимоги до фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором №509/06-К від 21.12.2006 року, договором застави майнових прав №509/06-К від 21.12.2006 року. Відповідно до умов договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України ОСОБА_2 набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 .

Укладений 10.10.2019 року договір між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 не є договором факторингу,так як укладений банком,який знаходиться в процесі ліквідації за результатами відкритих торгів з продажу права вимоги, а отже твердження боржника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не може мати право грошової вимоги до неї судом не прийняті до уваги.

Виходячи з вищевикладеного, необхідно замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №552/4020/15-ц виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 17817,93 доларів США, що в еквіваленті складає 374912,14 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1663,13 доларів США, що в еквіваленті складає 34994,39 грн. заборгованості по відсоткам, 543,09 доларів США, що в еквіваленті складає 11427,31 грн. пені.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони її правонаступником задовольнити.

Замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №59279054 з примусового виконання виконавчого листа по справі №552/4020/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 17817,93 доларів США, що в еквіваленті складає 374912,14 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1663,13 доларів США, що в еквіваленті складає 34994,39 грн. заборгованості по відсоткам, 543,09 доларів США, що в еквіваленті складає 11427,31 грн. пені.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала складена та підписана 11.01.2020 року.

Суддя О.К. Миронець