Провадження № 2/761/5464/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.,

за участі

представника відповідача Орлова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 22.04.2017 р. приблизно о 11 год позивач поверталась додому разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 . Вже перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 і проходячи повз під`їзду № 3, як5 раптом з його даху відірвалась частина металевої конструкції та впала поруч з позивачем на припаркований автомобіль, а далі з автомобіля прямо під ноги позивачу. Це була досить велика і важка конструкція, яка пролетіла лише в кількох сантиметрах від позивача. На місці події у позивача стався нервовий зрив, бо її життя могло обірватися. Житловий будинок АДРЕСА_1 входить до сфери управління КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Обслуговуючою будинок організацією є ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг». Позивач вважає, що їй було спричинено відповідачами моральну шкоду у зв`язку із неправомірними діями останніх. Відповідачі були зобов`язані забезпечити якісне утримання житлового будинку та своєчасне вжиття заходів щодо попередження та уникнення аварійних ситуацій. Натомість позивачеві внаслідок падіння металевої конструкції, що сталось 22.04.2017 р. було спричинено моральну шкоду. Після «інциденту» позивач почувала себе дуже пригніченою та неспокійною, її переслідувало почуття безпорадності. Позивач не почула від представників відповідачів жодних вибачень. Так, 25.04.2017 р. позивача було обстежено лікарем та поставлено діагноз пост стресовий синдром, пройдено курс лікування. Разом з тим, позивач і досі із острахом виходить на вулицю та дивиться на дахи будинків, побоюючись повторення ситуації. За висновком соціально-психологічного дослідження № 08-08-1 від 08.08.2017 р. розмір компенсації, яка рекомендується для застосування суду як розумна і справедлива з урахуванням індивідуальних психічних особливостей піддослідної особи, в сукупності її соціального оточення, моральних цінностей та судової практики становить 5 мінімальних заробітних плат, що становить 23 615,00 грн. Зважаючи на викладене позивач просить суд стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 23 615,00 грн., 1500,00 грн. витрат на проведення соціально-психологічного дослідження, судовий збір у розмірі 2144,90 грн. та 20,00 грн. витрат на листування.

Провадження у справі відкрито 28.04.2020 р., відповідно до положень ст. ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» надано відзив на позов. Представник підприємства зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до сфери управління Комунального підприємствам. З метою реалізації права укладати договори на надання житлово-комунальних послуг з їх виконавцями, як це визначено ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 10.01.2017 р. було укладено договір № 6 щодо надання послуг з утримання будинків. Саме Товариство в разі ненадання відповідних послуг, неналежного виконання умов договору несе відповідальність за спричинену шкоду. Така позиція підкріплення численною судовою практикою. Крім того, представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 жодним чином не доведено наявність моральної шкоди. висновок на підтвердження моральної шкоди, автором якого є громадська організація, не може бути взятий до уваги, оскільки виконавець проведеного дослідження не віднесений до організацій/осіб, які мають право надавати експертні висновки, зокрема, з питань віднесених Законом України «Про судову експертизу» до повноважень експерта, до позову не надано документів, які надають право здійснювати таку діяльність.

ОСОБА_1 направила відповідь на відзив. Разом з тим, у зв`язку із відсутністю доказів надсилання копії відповіді на відзив іншим учасникам процесу, застосовано положення ч. 4 ст. 183 ЦПК України - відповідь на відзив повернуто заявнику без розгляду.

Представник ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» не скористався правом надати відзив на позов.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Направила в адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Зазначила, що заяв, клопотань, відводів не має.

Представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» просив відмовити у задоволенні позову в частині вимог до підприємства з підстав зазначених у відзиві.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» в судове засідання не з`явився, про день т час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення та доводи представника відповідача, дослідивши надані докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що 22.04.2017 р. о 13:30 Центральною диспетчерською службою Шевченківського району був прийнятий телефонний дзвінок та оперативно зафіксовано заявку № 2901988 з приводу надзвичайної ситуації (загроза травмування людини) за адресою вул. Січових Стрільців, 103, що підтверджується листом Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації № 058/4-5704 від 26.06.2017 р.

Так, як вбачається з Акту комісії в складі працівників ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 24.04.2017 р. про те, що при обстеженні покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме ліфтового машинного приміщення 4-го під`їзду встановлено, що на машинному приміщенні 4 го під`їзду зірвано металеве обрамлення, внаслідок форс мажорних обставин під час погодних умов, а саме пориву вітру 7-12 м/с згідно даних гідрометеоролігного бюлетня.

Також в акті зазначено, що у дворі будинку АДРЕСА_1 виявлено пошкодження автомобіля марки «Хундай» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є мешканець квартири НОМЕР_3 . В бесіди з власником було з`ясовано, що 22.04.2020 р. він виявив пошкодження (вмятину та подряпини на покрівлі автомобіля) та уламки заліза біля авто.

ОСОБА_1 зазначає, що 22.04.2017 р. приблизно о 11 год знаходилась у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 та поряд з нею, з даху будинку, впала частина металевої конструкції на припаркований автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 та з транспортного засобу під ноги позивачу.

Під час розгляду справи фактичні обставини, які відбулись 22.04.2017 р. у дворі будинку АДРЕСА_1 не оспрорювались сторонами, їх представниками.

Так, вказуючи на те, що дії відповідачів були неправомірні, оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» не здійснювали належним чином технічне обслуговування будинку, контролю за його станом , забезпечення справності, працездатності будинкових систем, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у сумі 5 мінімальних заробітних плат - 23 615,00 грн.

За положеннями ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», як балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» було укладено договір № 6 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Лцк`янівська» Шевченківського району м. Києва, за яким ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» був переданий на обслуговування зазначений будинок .

За умовами зазначеного договору, замовник передав, а виконавець прийняв зобов`язання надати послуги згідно проведених електронних торгів щодо комплексного обслуговування об`єктів: прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних та комунікаційних мереж, утримання і дрібний поточний ремонт будинків, елементів благоустрою та споруд для забезпечення надання житлово-комунальних послуг.

Мета договору - забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування житлового фонду, його інженерно- технічного обладнання, дотримання санітарного стану будинків та прибудинкових територій для створення мешканцям будинків належних умов проживання.

При цьому, ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» взяло на себе зобов`язання забезпечити безпечну експлуатацію житлового фонду, своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням і відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню та шкоду завдану життю чи здоров`ю споживачів (мешканцям будинків) у випадку надання неякісних послуг у розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України (п. п. 3.2.4, 3.2.5 договору)

Виходячи з вищенаведеного, саме відповідач ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» має нести відповідальність за події, які стались у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки саме Товариство не виконував належним чином обов`язки щодо забезпечення належного технічного стану будинку.

При цьому, суд не може вважати падіння частини металевої конструкції поряд з позивачем подією, яка не залежала від дій відповідача, оскільки як свідчить відповідь Центральної геофізичної обсерваторії № 17-06/1264 від 21.06.2017 р. погодні умови 22.04.2017 р. були добрими, опадів не було, середня швидкість вітру сягала 4 м/с, максимальний порив вітру сягав - 9 м/с.

Також, к вбачається з відповіді Центральної геофізичної обсерваторії № 1706/1418 від 17.067.2017 р. з 11 по 12 годину 22.04.2017 р. максимальна швидкість вітру становила 9 м/с, що не є штормовим або небезпечним явищем.

Також за відповіддю Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 29.08.2017 р. № 65/19/4654 штормове попередження 22 квітня 2017 р. у м. Києві не оголошувалося та експлуатація транспорту не заборонялась.

Так, позивач вказує, що падіння частини металевої конструкції спричинила моральну шкоду, яка виявилась у пригніченому стані та неспокої, переслідувані почуття безпорадності.

Так, доказами відповідно до положень ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними, відповідно до ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це визначено ч. 1 ст. 80 ЦПК України.

Так, 08.08.2017 р. за заявою позивача, головою Спілки фахівців соціологічних та психологічних досліджень Соповим В.М. було складено висновок соціально-психологічного дослідження № 08-08-17 відповідно до якого зазначив, що ОСОБА_1 було завдано моральну страждання внаслідок падіння 22.04.2017 р. поруч з нею з даху багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 частини металевого обрамлення машинного приміщення та рекомендований розмір компенсації становить - 5 мінімальних заробітних плат - 16 000,00 грн.

У п. 5 своєї постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як свідчать надана позивачем медична документація, ОСОБА_1 в квітні, листопаді 2017 р. обстежувалась лікарями з приводу пост стресового синдрому, невротичного синдрому на фоні стресу.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц

Отже з урахуванням обставин встановлених в судовому засіданні, тяжкість вимушених змін у життєвих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились останньому для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» необхідно стягнути суму у розмірі 5 000,00 грн.

При цьому суд не може покласти в основу рішення твердження представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», що ОСОБА_1 жодним чином не доведено наявність моральної шкоди, а висновок на підтвердження її наявності, зроблено громадською організацію не може бути взятий до уваги, оскільки такі доводи не спростовують обставини встановлені під час розгляду справи - неправомірність дій відповідача та наслідки таких дій для позивача.

Розподіляючи судову витрати суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення.

Так, відповідно до положень ЦПК України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,133-141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» (, м. Київ, вул. Білоруська, 30) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» (, м. Київ, вул. Білоруська, 30) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.09.2020 року

Суддя: