Справа № 484/4283/19
Провадження № 2/484/153/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Кодриш Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів") звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №626897779 від 21.10.2015р. в сумі 35737,82грн.

В обґрунтування позову товариством зазначено, що 21.10.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (далі-ТОВ «ФК`ЦФР») та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом подання відповідачем до ТОВ «ФК «ЦФР» заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, а також заяву №626897779 від 21.10.2015р. на отримання кредиту у розмірі 21400,00 грн. з датою повернення 21.10.2018р.

Право вимоги за вказаним кредитним договором було викуплене за договором відступлення права вимоги позивачем.

Оскільки відповідач порушував умови кредитного договору щодо повернення коштів, то у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 35737,82грн. за договором №626897779 від 21.10.2015р.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просила розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з нього плати за управління кредитом в розмірі 11 016,85грн. та справу слухати без його участі. Відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2015 року між ТОВ «ФК`ЦФР» та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом подання відповідачем до ТОВ «ФК «ЦФР» заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, а також заяву №626897779 від 21.10.2015р. на отримання кредиту у розмірі 21400,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом - 11,99% річних строком на 36 місяців з датою повернення 21.10.2018р.(а.с.6-9)

Відповідно до п. 2.1 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» кредитодавець надає позивальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту.

Банк свої обов`язки за договорами виконав, що підтверджується платіжним дорученням № 16769400 від 21.10.2015 року на суму 21400грн.(а.с.1)

30.07.2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір відступлення прав вимоги № 20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату, а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості).

Відповідно до п.1.2 договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.(а.с.19-21)

Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 20180730 від 30.07.2018р. відповідач значиться в цьому реєстрі боржників за вказаним вище кредитним договором.

В порушення Умов кредитного договору відповідач в повній мірі не сплачував грошові кошти в рахунок погашення кредиту та процентів.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на момент отримання права вимоги до відповідача складає: 14489,31грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2166,26 грн. - сума заборгованості за відсотками, 11016,85грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 8065,40 грн. - сума заборгованості за пенею, а всього 35737,82грн.

В матеріалах справи наявне повідомлення позивача від 07.08.2018 року, яким відповідача було повідомлено про те, що право вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" із зазначенням суми заборгованості та розрахункових рахунків на погашення заборгованості.(а.с.17-18)

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За приписами ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача.

Разом із тим, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за платою за управлінням кредитом не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, що був чинний на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до частини 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Таким чином, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16.

Також, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на час укладення договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо),або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

При цьому банк нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27 березня 2019 року у справі № 677/1535/15-ц та у справі № 712/5696/14-ц.

Таким чином, дії банку в частині нарахування плати за управління кредитом суперечать вимогам законодавства, а тому вимога про стягнення заборгованості за плату за управління кредитом в сумі 11016 грн. 85 коп. задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1328 грн. 82 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк» ) заборгованість за кредитним договором №626897779 від 21.10.2015р. в сумі 24720,97грн., до якої входять: 14489,31грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2166,26 грн. - сума заборгованості за відсотками, 8065,40 грн. - сума заборгованості за пенею та витрати по сплаті судового збору в сумі 1328грн. 82 коп., всього 26 049 (двадцять шість тисяч сорок дев`ять) грн. 79коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко