У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2020 Справа №607/14901/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

представника скаржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за скаргою представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвоката Коссей Олександра Мікловшовича про поновлення строку звернення до суду та визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвоката Коссей О.М. звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Ковальчук Юлії Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_2 про поновлення строку для подачі скарги, визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа від 07.09.2017 року неправомірними та зобов`язання Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в особі головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Ярмусь Л.В. поновити виконавче провадження ВП №53334443 з накладенням арештів на майно боржника.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі №607/14901/14-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25868 дол. США 09 центів, що еквівалентно 559872,53 грн. та судовий збір в сумі 2010,50 грн. з кожного. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Тернопільського міського відділу ДВС. Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Ярмусь Л.В. відкрито виконавче провадження ВП№ №53334443. Постановою від 29 липня 2017 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі заяви стягувача. Вважає, що оскаржувана постанова неправомірна, оскільки винесена на підставі заяви представника банку Сідого С.В., який згідно довіреності не мав права подавати заяви про повернення виконавчих документів в органах ДВС, а також, у зв`язку з тим, що представник ОСОБА_1 таку заяву не підписував та не подавав. Вказує, що прийнявши заяву представника за підставу винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві державний виконавець допустив грубе порушення вимог закону. Крім того, державний виконавець допустив незаконне скасування арешту майна після винесення постанови по заяві стягувача та не виніс постанову про стягнення виконавчого збору з боржника. Вказані дії державного виконавця вважає неправомірними.

Також, скаржник просить поновити строк звернення до суду із скаргою, посилаючись на те, що про оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу «ОТП Банк» не було відомо. В зв`язку з тим, що по даному виконавчому провадженні ВП№ №53334443 не вживались з дії з примусового виконання рішення, представник банку ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. Під час такого ознайомлення 27.02.2019 року йому стало відомо про відсутність виконавчого провадження взагалі, про повернення виконавчого документу стало відомо лише з реєстру виконавчих проваджень. Оскільки заяву про повернення виконавчого документа представник ОСОБА_1 не підписував, тому банком вжито заходів щодо звернення до правоохоронних органів з повідомленням про злочин, а саме підроблення документів та перевищення влади державним виконавцем. Вважає причини пропуску строку для звернення зі скаргою поважними та просить суд поновити такий строк.

У судовому засіданні представник «ОТП Банку» підтримав подану скаргу з підстав, викладених у ній, також вказав, що дану постанову скаржник «ОТП Банк» не отримував, він звертався до відділу ДВС із заявою на ознайомлення із оскаржуваною постановою, проте, з даною постановою його так і не було ознайомлено, що підтверджує неправомірність дії державного виконавця.

Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином.

В силу вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка учасників процесу, належним чином повідомлених, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.02.2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25868 дол. США 09 центів, що еквівалентно 559872,53 грн. та судовий збір в сумі 2010,50 грн. з кожного.

15.07.2016 року представником банку отримано два виконавчі листи, що підтверджується підписом представника банку Сідого С.В. на заяві про видачу виконавчих листів, яка долучена до матеріалів справи.

Вказані виконавчі листи звернено до виконання.

Як вбачається із відомостей про виконавче провадження ВП№ №53334443 у Автоматизованій системі виконавчого провадження, виконавчий лист від 04.07.2016 року №607/14901/1ц повернений стягувачу згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року.

Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою стягувача, що передбачено п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як випливає із наданих скаржником доказів, підставою для винесення постанови була заява представника стягувача ПАТ «ОТП Банк» із особистим підписом ОСОБА_4 .В., в якій представник стягувача просить повернути виконавчий лист, додатком до даної заяви вказано копія довіреності від 09.09.2016 року. Дана заява зареєстрована у відділі ДВС від 07.09.2017 року із резолюцією виконавцю ОСОБА_5 завершити в/п.

Згідно змісту копії довіреності від 09 вересня 2016 року, виданої ПАТ «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_1 , останній не має права підпису заяви про повернення виконавчого документа в органах ДВС відповідно до п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Про вказану постанову представник банку Сідий С.В. дізнався під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження згідно його заяви від 27.02.2019 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Заявник просить поновити строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що дізнався про оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та заяву від 07.09.2019 року, на підставі якої винесена постанова лише під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 27.02.2019 року згідно поданої ним того самого дня заяви.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень не надав та доказів на спростування доводів скаржника суду не представив.

Крім того, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року було витребувано від Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції копію постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 07 вересня 2017 року, яка виконана не була.

Враховуючи невиконання ухвали суду про витребування доказів суд на підставі ч. 10) с. 81 ЦПК України, визнає обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, а саме: факт винесення старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлією Володимирівною постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 07 вересня 2017 року, встановленим, та вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає причину пропущення скаржником «ОТП Банк» строку для подання скарги поважною, оскільки протилежне не встановлено в судовому засіданні, тому слід поновити скаржнику строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року) сформулював правову позицію, згідно якої виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Частиною 1 вказаної статті закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для винесення оскаржуваної постанови була заява представника стягувача «ОТП Банк» Сідого С.В. про повернення виконавчого листа стягувачу від 07 вересня 2017 року, що підтверджується копією заяви долученої представником банку, проте, як вказано у довіреності ПАТ «ОТП Банк», виданої на ім`я ОСОБА_1 від 09.09.2016 року, останній не має права підпису заяви про повернення виконавчого документа в органах ДВС.

Представником Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не подано жодних доказів та заперечень на спростування доводів скаржника.

Таким чином, підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» в державного виконавця не було, тому суд дійшов переконання, що дії державного виконавця не відповідали вимогам закону.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що внаслідок винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року порушується право стягувача як сторони виконавчого провадження на виконання судового рішення, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги АТ «ОТП Банк» шляхом визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року та скасування постанови старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №53334443.

Поряд з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області в особі головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Ярмусь Л.В. поновити виконавче провадження ВП №53334443 з накладенням арештів на майно боржника, виходячи з наступного.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

У п. 18 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» містяться роз`яснення, де вказано, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК (номер статті в ред. від 02.06.2016 р. N 1404-VIII), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Проте, на час розгляду скарги не було встановлено ухилення державного виконавця від відновлення виконавчого провадження ВП №53870454 та накладення арешту на майно боржника, тому такі вимоги суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 259-261, 272, 447-453 ЦПК України, ст.ст. 18, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» - адвоката Коссей Олександра Мікловшовича про поновлення строку звернення до суду та визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити Акціонерному товариству «ОТП Банк» строк звернення до суду із скаргою про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №53334443.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ковальчук Юлії Володимирівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 вересня 2017 року у виконавчому провадженні ВП №53334443.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 03 січня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай