Ухвала

03 грудня 2020 року

місто Київ

справа № 761/35818/19

провадження № 61-17690ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недостовірною та такою, що порушує честь, гідність, ділову репутацію позивача, інформацію, поширену відповідачем на його особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook»: ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланнями:

1.) ІНФОРМАЦІЯ_2 у публічному повідомленні, поширеному ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2.) ІНФОРМАЦІЯ_4 у публічному повідомленні, поширеному ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, позивач просить зобов`язати відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом оприлюднення на особистій сторінці ОСОБА_1 у соціальній мережі «Facebook» у такий саме спосіб, яким її було поширено.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, яка розміщена ОСОБА_1 на його особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 у публічному повідомленні, поширеному ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09. 21 год, а саме такі твердження: «… Учитывая ситуацию с давлением на профессора журналистики ОСОБА_3 , которое осуществляется силами и в угоду ОСОБА_2 …», та за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 поширену у публічному повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06. 19 год: « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом оприлюднення на його особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» ІНФОРМАЦІЯ_1 у такий самий спосіб, яким вона була поширена, інформацію під заголовком «Спростування. Інформація, що була поширена ІНФОРМАЦІЯ_7 о 09 год. 21 хв. за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме твердження: «… Учитывая ситуацию с давлением на профессора журналистики ОСОБА_3 , которое осуществляется силами и в угоду ОСОБА_2 …», та за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 поширену у публічному повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_3. о. 06 год. 19 хв.: «ІНФОРМАЦІЯ_8», є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 ».

В іншій частині позову відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 26 листопада 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд з`ясував, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Так, заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- оскаржувані рішення не відповідають правовим висновкам, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 569/5269/16-ц (провадження № 61-508св17), від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17-ц (провадження № 61-48302св18). Відповідно до зазначених висновків для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацію фактів. Також зазначено, що особа, яка висловлює не факти, а власні погляди, критичні висловлювання, припущення, не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що визнається фундаментальною частиною права, захист якого передбаченого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявником рішення судів першої та апеляційної інстанцій ним зазначена та підстава, яка згадана у пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ДІЇ РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення суду першої інстанції.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року, яким зобов`язано відповідача спростувати недостовірну інформацію, призведе до порушення права на свободу слова заявника.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного рішення, доводи клопотання зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, проте наведені заявником обставини не підтверджені належними доказами, а саме, докази щодо початку процедури примусового виконання судового рішення, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальним є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у

статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Керуючись статтями 389, 392, 394, 390, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/35818/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 січня 2021 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко