03.12.2020 227/3235/20
03 грудня 2020 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючої судді Любчик В.М.,
за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Позовна заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 червня 2020 року було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого ОСОБА_2 , в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5000 гривень зі строком повернення до 30 липня 2020 року. Проте всупереч взятим на себе зобов`язанням відповідач коштів у зазначений строк не повернув. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 5000 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
Позивач ОСОБА_1 усудове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10 червня 2020 року ОСОБА_2 у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяв у борг грошові кошти у розмірі 5000 гривень у ОСОБА_1 та зобов`язався їх повернути до 30 липня 2020 року (а.с.19).
На даний час відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Цивільним законом визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частина 1 ст. 1049 ЦК України покладає на позичальника обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Як вбачається з розписки від 10 червня 2020 року сторони в присутності двох свідків дійшли згоди про те, що позика буде повернута позичальникові ОСОБА_1 в строк до 30 липня 2020 року.
Як передбачено ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов`язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов`язання, про що також зазначено й в ст. 599 ЦК України.
Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов`язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05 жовтня 2010 року Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харків, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 27 травня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_4 , суму боргу за договором позики на підставі розписки від 10 червня 2020 року в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новодонецьке міста Добропілля Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05 жовтня 2010 року Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Харків, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 27 травня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст заочного рішення складений 03 грудня 2020 року.
Головуючий суддя В.М. Любчик