КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року (суддя Миколаєць І.Ю.) за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про виправлення помилки у виконавчих листах, виданих у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно,

встановила:

рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 6 червня 2013 року, в якому виправлено описки ухвалами суду від 10 червня 2013 року та 14 червня 2013 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, з метою задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 на суму 20 806,82 доларів США, що за курсом НБУ станом на 1 жовтня 2012 року становить 166 308,91грн, звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку згідно договору іпотеки від 14 березня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1190698, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності у рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів визначено процедурою, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативними актами, що регулюють дану процедуру, а також вирішення питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2013 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 червня 2013 року змінено та викладено його резолютивну частину в новій редакції. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р., укладеним між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 , у розмірі 21 132,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2013 року становить 168 910,87грн, відповідно до іпотечного договору до кредитного договору № 014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р., звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У лютому 2020р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчих листах № 2608/19617/12 Пр. № 2/759/1391, виданих Святошинським районним судом м. Києва 25 березня 2014р. на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на те, що під час їх виготовлення була допущена арифметична помилка та невірно зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає примусовому стягненню з відповідачів, а саме: замість 21 132,35 доларів США, що еквівалентно 168 910,87грн, зазначено 15 361,96 доларів США, що еквівалентно 122788,14грн.

Стягувач посилався на те, що допущена у виконавчих листах арифметична помилка унеможливлює належне примусове виконання рішення суду та порушує законні права та інтереси банку.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Виправлено помилку у виконавчому листі № 2608/19617/12 Пр. № 2/759/1391/13 від 25 березня 2014р. на ОСОБА_1

Встановлено дійсний розмір заборгованості за кредитним договором 21 132,35 дол. США, що еквівалентно - 168 910,87грн, який підлягає примусовому стягненню з боржника.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р. у розмірі - 21 132,35 дол. США, укладеним між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 , звернуто стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку згідно умов Іпотечного договору від 14 березня 2006р. реєстр. № 1190698, а саме: житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності у рівних частках - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Виправлено помилку у виконавчому листі № 2608/19617/12 Пр. № 2/759/1391/13 від 25 березня 2014р. на ОСОБА_2 .

Встановлено дійсний розмір заборгованості за кредитним договором 21 132,35 дол. США, що еквівалентно - 168 910,87грн, який підлягає примусовому стягненню з боржника.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р. у розмірі - 21 132,35 дол. США, укладеним між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 , звернуто стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку згідно умов Іпотечного договору від 14 березня 2006р. реєстр. № 1190698, а саме: житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності у рівних частках - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду.

Відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Майтапова В.Ю. просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду. Вважає, що апеляційна скарга подана з метою ухилення від відповідальності за кредитними зобов`язаннями, а обставини, на які посилається відповідач як на підставу для скасування ухвали суду, ґрунтуються виключно на припущеннях та недоведені жодними належними та допустимими доказами.

5 листопада 2020р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Підлісного В.О. до апеляційної скарги, в яких останній звертає увагу,

що судом при прийнятті оскаржуваної ухвали були порушені норми процесуального права,

оскільки виправляючи допущені помилки при складанні виконавчих листів, суд виклав резолютивну частину рішення Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2013 року в новій редакції та додатково встановив дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з боржника, хоча таке рішення судом не ухвалювалося.

20 листопада 2020р. до суду надійшли заперечення представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Дьоміної Н.Ю. на додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги ОСОБА_1 , в яких представник заявника посилається на порушення строків подачі даних пояснень та вважає ухвалу суду законною.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.214 т.2), у судове засідання не з`явилася, клопотання про його перенесення не подала, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Підлісного В.О., який підтримав апеляційну скаргу та додаткові пояснення, пояснення представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Дьоміної Н.Ю. (у режимі відеоконференції), яка просила залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та додаткових пояснень, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 6 червня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. З метою задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 на суму 15 361,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 1 жовтня 2012 року становить 122788,14грн, звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку згідно договору іпотеки від 14 березня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1190698, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності у рівних частинах, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів визначити процедурою, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативними актами, що регулюють дану процедуру. Також вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ухвалами Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2013 року та від 14 червня 2013 року виправлені описки у резолютивній частині рішення від 6 червня 2013 року: замість зазначеного у рішенні «З метою задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 на суму 15 361,96 дол. США, що за курсом НБУ станом на 1 жовтня 2012 року становить 122788,14грн» зазначено «З метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 на суму 20806,82 дол. США, що за курсом НБУ станом на 1 жовтня 2012 року становить 166308,91грн», замість « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_2 ». Здійснені виправлення у сумах, які підлягають стягненню з відповідачів, на відшкодування судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31 липня 2013 року рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 червня 2013 року змінено та викладено його резолютивну частину в новій редакції. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р., укладеним між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 у

розмірі 21 132,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2013 року становить 168 910,87грн, відповідно до іпотечного договору до кредитного договору №

014/2080/74/28856 від 14 березня 2006р., звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Проведено розподіл судових витрат.

25 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання рішення суду за заявою представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видані виконавчі листи № 2608/19617/12 Пр. № 2/759/1391 на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступного змісту: «з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (м. Київ, вул. Пирогова, 7-7-б, КРД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 322904, , рахунок НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на суму 15361,96 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 01.10.2012 року становить 122 788,14грн звернути стягнення на майно, передане в іпотеку згідно договору іпотеки від 14.03.2006 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1190698, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності у рівних частинах, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів визначити процедурою передбаченою Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативними актами, що регулюють дану процедуру.»

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Внесено виправлення до виконавчого листа № 2608/19617/12, виданого 25 березня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва, допущеної помилки при його оформленні, що стосується суми грошового зобов`язання, в рахунок якого звертається стягнення на майно, тобто зазначену невірно суму у розмірі 122788,14грн виправлено на правильну суму у розмірі 168 910,87грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року виправлено описку у виконавчому листі №2608/19617/12 Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно. Замість вказаного прізвища, ім`я, по батькові: « ОСОБА_2 » виправити та читати « ОСОБА_2 » в усіх відмінках.

Задовольняючи заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль», суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчих листах № 2608/19617/12 Пр. № 2/759/1391 від 25 березня 2014 року допущено описки, які підлягають виправленню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, редакція якої діяла на час видачі виконавчих листів, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво

інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, редакція якої діяла на час видачі виконавчих листів, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 18 закону України «Про виконавче провадження», редакція якої діяла на час видачі виконавчих листів, було визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з виконавчих листів, виданих Святошинським районним судом міста Києва 25 березня 2014 року у даній справі, в них зазначена резолютивна частина рішення Святошинського районного суду міста Києва від 6 червня 2013 року без врахування виправлень, які були внесені у резолютивну частину рішення ухвалами суду від 10 червня 2013 року та від 14 червня 2013р., та без врахування рішення Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2013 року, яким резолютивна частина рішення була викладена у новій редакції.

Отже, у виконавчих листах зазначена резолютивна частина рішення, яка не підлягає виконанню, так як була змінена апеляційним судом.

Звертаючись до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчих листах, виданих на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» просив виправити помилки, зазначивши у виконавчих листах: «встановити дійсний розмір заборгованості за кредитним договором (21132,35 дол. США), який підлягає примусовому стягненню з боржника. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/2080/74/28856 від 14.03.2006р. у розмірі - 21132,35 дол. США, укладеним між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 звернути стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку згідно умов Іпотечного договору від 14.03.2006р. реєстр. № 1190698, а саме: житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності у рівних частках - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, фактично стягувач просить викласти у виконавчому листі текст резолютивної частини у новій редакції, що не відповідає поняттю виправлення помилки у виконавчому листі у розумінні ст. 432 ЦПК України.

Крім того, стягувач просить зазначити у виконавчому листі текст, який відсутній у

резолютивній частині рішення Апеляційного суду міста Києва від 31 липня 2013 року, зокрема, «встановити дійсний розмір заборгованості за кредитним договором (21132,35 дол. США), який підлягає примусовому стягненню з боржника».

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про розгляд заяви у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомленим про день та час розгляду заяви.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

В матеріалах справи наявний конверт про повернення судового виклику, направленого ОСОБА_1 у судове засідання на 14 травня 2020 року, на якому міститься відмітка листоноші, що він повертається у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що у розумінні положень ст. 130 ЦПК України не є належним повідомленням учасника справи про судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3).

Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, заява розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2020 року скасувати, заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про виправлення помилки у виконавчих листах залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 4 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк