Справа № 404/334/20
Номер провадження 2/404/80/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, просила визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 1986 року вона є власником 31/50 ч. будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Її колишній чоловік за даною адресою не проживає більше восьми років. Будь-які витрати на утримання будинку не несе, комунальні послуги не сплачує. Враховуючи те, що порушуються її права як власника, яка не бажає нести витрати за відсутню особу, прагнення відчужити свою власність, оформити субсидію, виникає потреба звернутися до суду за захистом її прав та інтересів.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2020 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького (а.с.17-18).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.31-32).

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника.

За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що позивач не заперечувала.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04 вересня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Бубличенко В.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2621, ОСОБА_1 купила 31/50 частину жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Згідно договору дарування коштів від 04 вересня 1986 року « ОСОБА_4 подарил ОСОБА_1 принадлежащие ему деньги в суме шесть тысяч рублей на покупку дома» (мовою оригіналу).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 липня 1985 року відділом ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому УРСР, актовий запис №1448, розірвано (а.с.13).

За даними архівної довідки за № 55372, виданої 01 листопада 2019 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 19/50 ч. (приватна спільна часткова), договір дарування від 02 червня 1990 р. № 2-1629/ Третя кіровоградська державна нотаріальна контора. ОСОБА_1 31/50 ч. (приватна спільна часткова), договір купівлі-продажу від 04 вересня 1986 р. № 1-2621/ Третя Кіровоградська державна нотаріальна контора (а.с.10).

Згідно довідки № 17 від 17 січня 2020 року, виданої квартальним комітетом № 9, за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не проживає з 3 жовтня 2011 р. Зареєстровані: ОСОБА_1 , 1957 р.н., ОСОБА_2 , 1964 р.н., ОСОБА_5 , 1986 р.н. (а.с.12).

Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17 січня 2020 р., підписаного сусідами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що за адресою м. Кропивницький провул. Рівненський 10 починаючи з 03 жовтня 2011 р. фактично не проживає ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідач не проживає за адресою АДРЕСА_1 з жовтня 2011 року. Його речей у помешканні не має.

Конституція України встановила основні засади права власності.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати причини не проживання відповідача за зазначеною адресою неповажними, а відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за даною адресою з підстав, що він більше року там не проживає, однак, будучи зареєстрованим за вказаною адресою створює перешкоди власнику (позивачу) в користуванні даним житлом на власний розсуд, відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Третя особа: Відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна 41.

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 08.12.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда