Справа № 661/3604/19
Провадження № 2/661/58/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Бірючова О.В.

у цивільній справі №661/3604/19 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У відкритому судовому засіданні брали участь:

представник позивача Шевцов О.С.,

представник відповідача Горяшко Л.В.,

у с т а н о в и в:

02 серпня 2019 року представник АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №2105/0708/55-014 від 04 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , право вимоги за яким було відступлено на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до договору купівлі-продажу від 25 травня 2012 року, який 15 червня 2012 року відступив право вимоги АТ «Альфа-Банк» уклавши договір купівлі-продажу прав вимоги за зазначеним кредитним договором, в розмірі 10 142,03 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 262 294,07 грн., з яких: за кредитом 5606,23 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 144 988,81 грн.; по відсотках 1934 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 50028,14 грн.; пеня 2601,38 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 67277,12 грн., що утворилась станом на 18 липня 2019 року, посилаючись на порушення боржником взятих на себе зобов`язань.

29 серпня 2019 року ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12 лютого 2020 року представник позивача подав до суду заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

13 серпня 2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнав посилаючись на їх необґрунтованість, посилаючись на те, що банк, як позичальник 11 січня 2016 року звернувся до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про сплату простроченої заборгованості за кредитом та процентами та штрафних санкцій в розмірі 11501,71 доларів США, надавши йому строк не пізніше 37 днів, тобто до 18 лютого 2016 року, яке ним виконано не було, пред`явивши таким чином вимогу у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, реалізувавши своє право на дострокове повернення кредиту, чим змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому, на її думку, з січня 2016 року право Банку нараховувати передбаченні договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняються. Окрім того, вважає, що позивачем не надано суду документів, на підтвердження переходу права вимоги за вказаним кредитним договором від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» та у подальшому до ПАТ «Альфа-Банк» (актів приймання-передачі прав вимоги). Враховуючи викладене у своїй сукупності просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 04 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2105/0708/55-014 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у виді кредиту у розмірі 18000 доларів США на строк по 04 липня 2018 року включно. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Відповідно до п. 3.1.1 зазначеного кредитного договору, починаючи з 11 серпня 2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 257,21 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця.

За порушення терміну сплати Ануїтетних платежів за цим Договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 8.1 Кредитного договору).

Пунктами 9.1, 9.2 Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань за Договором Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, спалити процентів за користування ним. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника.

Згідно заяви на видачу готівки №2837159/0642 від 04 липня 2008 року ВАТ «Сведбанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, шляхом видачі ОСОБА_1 кредиту в розмірі 18 000 доларів США.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог, відповідно до умов якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги за кредитними договорами зазначеними у Додатку №1, до якого також входить кредитний договір №2105/0708/55-014 від 04 липня 2008 року позичальником за яким є ОСОБА_1

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»), укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх за кредитними договорами зазначеними у Додатку №1, до якого також входить кредитний договір №2105/0708/55-014 від 04 липня 2008 року позичальником за яким є ОСОБА_1 , відповідно до акту приймання-передачі кредитних файлів №2 до Договору купівлі продажу Права вимоги від 15 червня 2012 року.

Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, у зв`язку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 18 липня 2019 року заборгованість за кредитним договором становить 262 294,07 грн., з яких: за кредитом 5606,23 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 144 988,81 грн.; по відсотках 1934 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 50028,14 грн.; пеня 2601,38 доларів США.

11 січня 2016 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» направило відповідачу ОСОБА_1 вимогу про досудове врегулювання спору, вих. №000127, в якій вимагав від позичальника у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні нарахування.

11 листопада 2015 року , 21 січня 2016 року та 05 червня 2018 року відповідач ОСОБА_1 направляв до АТ «Альфа Банк» звернення про неможливість повного погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, яке викликано його станом здоров`я.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16) та постанові Верховного суду від 15 липня 2020 року (справа №176/3645/14-ц).

Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що протягом дії кредитного договору відповідачем не сплачувався кредит вчасно та у повному обсязі, а також відсотки за користування кредитними коштами, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту та процентам за користування кредитом у межах строку дії договору, тобто до 04 липня 2018 року, оскільки заборгованість у цій частині відповідає умовам кредитного договору та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який не спростований позичальником, а отже, і наявні підстави для стягнення заборгованості у цій частині у зазначеному розмірі, задовольнивши позов в цій частині.

При цьому, твердження представника відповідача, про відсутність документів на підтвердження переходу права вимоги за вказаним кредитним договором від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» та у подальшому до ПАТ «Альфа-Банк», суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи наявні копії договорів дійсність яких позичальником не оспорювалась.

Що стосується позовних вимог в частинні стягнення заборгованості за відсотками за період з 10 липня 2018 року по 10 липня 2019 року та пені за останній календарний рік до подання позову до суду, тобто з 10 липня 2018 року по 10 липня 2019 року, то вони задоволенню не підлягає, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти та пеню на підставі кредитного договору. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, про застосування якої позивачем не заявлялось.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню; клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №2105/0708/55-014 від 04 липня 2008 року в розмірі 6902,44 доларів США, що еквівалентно 178511,51 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5606,23 доларів США, що еквівалентно 144988,81 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 1296,21 доларів США, що еквівалентно 33522,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2677,76 грн.

В інший частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 04 грудня 2020 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна