Справа № 129/3390/19
Провадження у справі № 2-о/129/12/2020
У Х В А Л А

"11" січня 2020 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.

розглянувши у відсутність сторін та їх представників у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині заяву судді Дєдова С.М. про самовідвід в цивільній справі №129/3390/19, провадження по справі №2-о/129/12/2020, за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

установив:

Суддя Дєдов С.М. заявив самовідвід, вказуючи, що заявник ОСОБА_1 систематично безпідставно усно та письмово висловлював образи щодо суддів та працівників Гайсинського районного суду, які є його колегами по роботі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.2 цієї статті питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; а згідно із ч.8 цієї статті суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стаття 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи наявність законних підстав для відводу судді Дєдова С.М., його заява про самовідвід є вмотивованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36,37,38,39,40 ЦПК України, -

ухвалила:

Заяву про самовідвід головуючого в справі судді Дєдов С.М. задовольнити, цивільну справу №129/3390/19, провадження по справі №2-о/129/12/2020, за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - передати для визначення головуючого по справі автоматизованою системою документообігу Гайсинського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: