Справа № 438/598/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/2034/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Львів

Справа № 438/598/19

Провадження № 22ц/811/2034/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Бориславського міського суду Львівської області, ухвалене у м. Бориславі 24 квітня 2019 року у складі судді Слиша А.Т.,

у справі

за позовом ОСОБА_3 до Бориславської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третіх осіб: Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, Головного управління Держземагенства у Львівській області, приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., Бориславської міської ради в особі Відділу державної реєстрації, про визнання незаконним (протиправним) рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права приватної власності на землю та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння; позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_6 , Головного управління Держземагенства у Львівській області, Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., Бориславської міської ради в особі Відділу державної реєстрації про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання протиправним та скасування державного акту на право приватної власності на землю, недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Бориславської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третіх осіб: Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, Головного управління Держземагенства у Львівській області, приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М., Бориславської міської ради в особі Відділу державної реєстрації про визнання незаконним (протиправним) та скасування п.1 рішення сесії Бориславської міської ради Львівської області №229 від 12 вересня 2003 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок» в наступній частині: «Передати громадянам міста безоплатно у власність земельні ділянки, які надані для будівництва та обслуговування будинків та господарських споруд, з наступною видачею державного акту на право власності на землю, а саме: 800 кв.м на АДРЕСА_1 (загальна площа 800 кв.м) ОСОБА_7 , що проживає на АДРЕСА_2 »; скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :12:027:0019, зареєстрованої Бориславським міським відділом ЦДЗК 6 червня 2008 року); зобов`язання приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис за №2735678 від 5 жовтня 2013 року в розділі №03 від 6 червня 2008 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_5 на згадану земельну ділянку; зобов`язання Відділу державної реєстрації Бориславської міської ради вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділ №03 від 6 червня 2008 року про реєстрацію права приватної власності на вказану земельну ділянку; витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 , як добросовісного набувача, на його ( ОСОБА_8 ) користь земельної ділянки площею 0,08 га, яка зареєстрована на АДРЕСА_1 , а фактично знаходиться у АДРЕСА_3 ; зобов`язання Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру доручити своєму компетентному територіальному підрозділу внести зміни в кадастровий номер його (позивача) земельної ділянки (на даний час кадастровий номер: :01:004:0042), а саме таким чином, щоб кадастровий номер цієї земельної ділянки згідно Класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України за територіальним (адміністративним) розташуванням, за номером кадастрової зони, за номером кадастрового кварталу відповідав тому місцю, де він внесений в Публічну кадастрову карту України. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Виконкому Дережицької сільської ради (правонаступником якої є Модрицька сільська рада) №30 від 6 травня 1994 року ОСОБА_9 виділено земельну ділянку площею 0,12 га у кварталі індивідуальної забудови на землях Дережицької сільської ради, в урочищі «Кемпінг», ділянка № НОМЕР_1 . Пунктом 2 цього рішення ОСОБА_9 дозволено будівництво житлового будинку та господарських споруд на виділеній ділянці у відповідності з проектами, погодженими з органами архітектури району. Вказує, що 7 грудня 1994 року складено акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, а 8 грудня 1994 року ОСОБА_9 надано дозвіл за № НОМЕР_2 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво. На виконання п.3 рішення Дережицької сільської ради №30 від 6 травня 1994 року, ОСОБА_9 одержав Будівельний паспорт та зареєстрував його у Виконкомі органу місцевого самоврядування, приступив до освоєння земельної ділянки. Рішенням сесії Дережицької сільської ради від 10 лютого 1995 року земельну ділянку площею 0,12 га передано ОСОБА_9 у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. Право власності ОСОБА_9 на зазначену земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії IV-ЛB №034508. Зазначає, що відповідно до довідки Управління земельних ресурсів у Дрогобицькому районі №3541 від 25 вересня 2008 року земельна ділянка ОСОБА_9 розташована на території Модрицької сільської ради. Відповідно до договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. 26 вересня 2008 року, реєстраційний №2642, він ( ОСОБА_3 ) купив належний ОСОБА_9 об`єкт незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_3 готовністю 6%, розташований на приватизованій ділянці площею 0, 12 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №034508. Зазначає, що 10 жовтня 2008 року йому ( ОСОБА_8 ) видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №538626 (реєстраційний №78). Відповідно до довідки Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області №1391 від 7 травня 2013 року у Державному реєстрі земель на території Дрогобицького району на ім`я ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка у с.Модричі Дрогобицького району Львівської області площею 0,12 га, з кадастровим №:01:004:0042, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Стверджує, що він (позивач) на цей час є власником цієї земельної ділянки. В березні 2015 року він ( ОСОБА_3 ) виявив, що на його земельній ділянці невідома особа здійснює будівельні роботи. У зв`язку з цим звернувся в Бориславський MB ГУ МВСУ у Львівській області із заявою про вчинення злочину від 6 березня 2015 року. Відповідно до листа - повідомлення №1385 від 6 квітня 2015 року будівельні роботи на даній земельній ділянці проводить ОСОБА_5 , який надав усі необхідні документи на земельну ділянку. Зазначає, що рішенням Виконкому Бориславської міської ради №284 від 8 червня 1995 року ОСОБА_7 надано земельну ділянку площею 0, 08 га на АДРЕСА_1 з земель міської забудови для будівництва індивідуального житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по типовому проекту. Рішенням Бориславської міської ради №229 від 12 вересня 2003 року вказану земельну ділянку передано ОСОБА_7 безоплатно у власність з наступною видачею державного акту на право власності на землю. Ця ділянка незаконним власником- ОСОБА_7 відчужена ОСОБА_6 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 9 липня 2004 року державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С. Зазначає, що ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 5 жовтня 2013 року, продала зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 . Вказує, що земельна ділянка площею 0, 08 га, розташована на АДРЕСА_1 , передана ОСОБА_7 у власність, як первісному власнику, знаходиться в межах належної йому (позивачу) на праві власності земельної ділянки площею 0, 12 га на АДРЕСА_3 . В матеріалах Технічного звіту про виконані роботи по підготовці та видачі державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_7 є акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки (без дати), який не підписано ОСОБА_7 , та суміжним землекористувачем - ОСОБА_10 . Стверджує, що при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_7 , ним не було погоджено межі із суміжними землекористувачами. Зазначає, що землі Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га включені до меж міста Борислава згідно постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-Х11 «Про зміну меж міста Борислава Львівської області», в установленому законом порядку не вилучались і не включались до межі міста Борислава, а спірна земельна ділянка відноситься до земель Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що також підтверджується актом відновлення меж земельної ділянки та здачею межових знаків під нагляд на збереження від 15 жовтня 2012 року, складеним представником Дрогобицького районного ДП ЦДЗК за участю представника Модрицької сільської ради. Спірна земельна ділянка перебуває в межах населеного пункту с.Модричі Дрогобицького району Львівської області і права розпоряджатись даною земельною ділянкою Бориславська міська рада не мала. Оскаржуване рішення сесії Бориславської міської ради є незаконним. Вказує, що земельну ділянку площею 0, 08 га ОСОБА_7 відчужив ОСОБА_6 на підставі договору дарування земельної ділянки. ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, продала зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 . Стверджує, що відповідач ОСОБА_5 , як добросовісний набувач, незаконно володіє та користується спірною земельною ділянкою площею 0, 08 га, законним власником якої є він ( ОСОБА_3 ). Зазначає, що він, будучи власником землі не здійснює фактичне володіння спірною земельною ділянкою, яка знаходиться в повному розпорядженні відповідача - ОСОБА_5 . Вказує, що частина земельної ділянки, площею 0,08 га не передавалась ним ( ОСОБА_3 ) третій особі за договором, була незаконно та неправомірно вилучена Бориславською міською радою Львівської області на підставі рішення від 12 вересня 2003 року №229 та передана безоплатно у власність ОСОБА_7 і подальше набуття права на земельну ділянку третіми особами, зокрема, відповідачем, є неправомірним та незаконним. Стверджує, що він ( ОСОБА_3 ), як власник земельної ділянки площею 0,12 га, що включає частину земельної ділянки площею 0,08 га, має право витребувати земельну ділянку площею 0,08 га, яка знаходиться у АДРЕСА_3 , від відповідача - ОСОБА_5 . Висновком судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 22 вересня 2016 року встановлено, що кадастровий номер, присвоєний земельній ділянці ОСОБА_5 , за територіальним розташуванням, за номером кадастрової зони, за номером кадастрового кварталу відповідає тому місцю, де він внесений в кадастрову карту. Проте, згідно правовстановлювальних документів на зазначену земельну ділянку вона знаходиться на земельній ділянці, яка є третьою від кінця в даному провулку. Тобто, на час проведення судової експертизи, місцезнаходження земельної ділянки ОСОБА_5 відповідно даних публічної карти не відповідає її місцезнаходженню відповідно каталогу координат. Кадастровий номер, присвоєний його (позивача) земельній ділянці, за територіальним розташуванням, за номером кадастрової зони, за номером кадастрового кварталу не відповідає тому місцю, де він внесений в кадастрову карту. Крім того, згідно правовстановлювальних документів на зазначену земельну ділянку така знаходиться на земельній ділянці, яка є третьою від кінця в даному провулку і згідно каталогу координат на неї накладається земельна ділянка ОСОБА_5 . Зазначає, що при формуванні в Публічній кадастровій карті України кадастрових зон, кварталів земельна ділянка площею 62 га невірно віднесена до земель м.Борислава, оскільки по даний час знаходиться у власності територіальної громади с.Модричі в особі Модрицької сільської ради.

ОСОБА_5 звернувся з позовом, у якому просив визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення Виконавчого комітету Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за № 30 від 6 травня 1994 року «Про виділення земельної ділянки та дозвіл індивідуального житлового будівництва», згідно якого ОСОБА_9 виділено земельну ділянку площею 0,12 га в кварталі індивідуальної забудови м.Борислава, на землях Дережицької сільської ради, в урочищі «Кемпінг», ділянка № НОМЕР_1 ; визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення ІІ сесії Дережицької сільської ради від 10 лютого 1995 року про передачу земельної ділянки площею 0,12 га ОСОБА_9 у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку;визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ№034508, виданий ОСОБА_9 Дережицькою сільською радою народних депутатів 11 травня 1995 року, та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки ВКТ №291782 від 26 вересня 2008 року, укладений між продавцем ОСОБА_9 та ОСОБА_3 як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В,. та зареєстрований у реєстрі за №2642; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ЯЕ №538626, виданий ОСОБА_3 Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області 10 жовтня 2008 року;стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, понесені ОСОБА_5 за час розгляду вказаної цивільної справи у суді. В обґрунтування позову посилається на те, що у рішенні Виконкому Дережицької сільської ради за №30 від 6 травня 1994 року зазначено, що ОСОБА_9 виділяється земельна ділянка у кварталі індивідуальної забудови міста Борислава. Вказане рішення свідчить про незаконне розпорядження Виконкомом Дережицької сільської ради земельними ділянками, які на той час не належали до меж села Модричі. Крім цього, постановою Верховної Ради України від 24 грудня 1993р. за №3820-ХІІ включено в межі міста Борислава землі Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га, до яких і належить частина спірних земель. Крім цього, нормами ЗК України, якими було врегульовано на той час спірні земельні правовідносини, не передбачалось право Виконавчого комітету ради розпоряджатись земельними ділянками та надавати їх фізичним особам для ведення індивідуального будівництва житлового будинку, господарських споруд та будівель, а також не передбачалось право сільської ради розпоряджатись землями в межах іншого населеного пункту, в даному випадку- земельними ділянками у кварталі індивідуальної забудови міста Борислава. Факт незаконного передання Виконкомом Дережицької сільської ради у користування, а пізніше у приватну власність первинного землевласника ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,12га, яку потім придбав ОСОБА_3 , у кварталі індивідуальної забудови у межах міста Борислава (кадастровий №:01:004:0042), підтверджується також висновком №1668/1669 судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 22 вересня 2016 року. Зазначає, що рішення Виконкому та сесії Дережицької сільської ради, а також державний акт про право приватної власності ОСОБА_9 на спірну земельну ділянку прийнято та видано із грубим порушенням закону. Конц ЯЛ. відчужив ОСОБА_3 земельну ділянку, яку набув незаконним шляхом внаслідок протиправних рішень Дережицької сільської ради.

Оскаржуваним рішенням відмовлено в позові ОСОБА_8 .

Задоволено позов ОСОБА_5 . Визнано незаконним (протиправним) та скасовано рішення Виконавчого комітету Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за № 30 від 6 травня 1994 року щодо виділення ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,12 га в кварталі індивідуальної забудови м.Борислава на землях Дережицької сільської ради ( в урочищі «Кемпінг»), ділянка № НОМЕР_1 . Визнано незаконним (протиправним) та скасовано рішення ІІ сесії Дережицької сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 10 лютого 1995 року про передачу згаданої земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю виданий Дережицькою сільською радою народних депутатів Дрогобицького району Львівської області, від 11 травня 1995 року ОСОБА_9 Серії IV-ЛВ №034508 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., та зареєстрований у реєстрі за №2644. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №538626, виданий ОСОБА_3 . Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області 10 жовтня 2008 року.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0,12 га, кадастровий №:01:004:0042, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Виконкому Дережицької сільської ради (правонаступником якої є Модрицька сільська рада, створена 18 липня 1995 року) №30 від 6 травня 1994 року ОСОБА_9 виділено земельну ділянку площею 0,12 га у кварталі індивідуальної забудови м.Борислава на землях Дережицької сільської ради, в урочищі «Кемпінг», ділянка № НОМЕР_1 . Пунктом 2 цього рішення ОСОБА_9 дозволено будівництво житлового будинку та господарських споруд на виділеній ділянці у відповідності з проектами, погодженими з органами архітектури району.

На підставі цього рішення Виконкому Дережицької сільської ради 7 грудня 1994 року складено акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель.

8 грудня 1994 року ОСОБА_9 надано дозвіл № НОМЕР_2 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво.

На виконання п.3 рішення Дережицької сільської ради №30 від 6 травня 1994 року ОСОБА_9 отримав Будівельний паспорт та зареєстрував його у Виконкомі Дережицької сільської ради.

Рішенням ІІ сесії Дережицької сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 10 лютого 1995 року передано ОСОБА_9 у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_9 видано державний акт на право приватної власності на землю Серії IV-ЛB №034508, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю Дережицької сільської ради 11 травня 1995 року за №1.

Відповідно до довідки Управління земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області №3541 від 25 вересня 2008 року земельна ділянка ОСОБА_9 розташована на території Модрицької сільської ради.

Згідно договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. 26 вересня 2008 року (реєстраційний №2642), ОСОБА_3 купив належний ОСОБА_9 об`єкт незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_3 готовністю 6%, розташованих на приватизованій ділянці площею 0,12 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-ЛВ №034508, яка відчужувалась одночасно.

Договір пройшов державну реєстрацію. ОСОБА_3 10 жовтня 2008 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №538626 (реєстраційний №78).

Відповідно до довідки Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області №1391 від 7 травня 2013 року у державному реєстрі земель на території Дрогобицького району за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка у с. Модричі Дрогобицького району Львівської області площею 0,12 га (Державний акт Серії ЯЕ №538626 (реєстраційний №78), кадастровий №:01:004:0042, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 5 жовтня 2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельну ділянку ОСОБА_5 купив у ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. 5 жовтня 2013 року (реєстраційний №977).

ОСОБА_6 отримала у власність вказану земельну ділянку на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С. 9 липня 2004 року (реєстраційний №922). Згідно цього договору ОСОБА_7 подарував ОСОБА_6 вказану земельну ділянку.

Відповідно до договору дарування ця земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на землю від 26 лютого 2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №273.

Вказана земельна ділянка площею 0, 08 га передана у власність ОСОБА_7 на підставі пункту №1 рішення Бориславської міської ради №229 від 12 вересня 2003 року «Про передачу у власність земельної ділянки», та була виділена ОСОБА_7 на підставі рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради №284 від 8 червня 1995 року «Про надання громадянам міста у постійне користування земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків».

Встановлено, що земельна ділянка площею 0,08 га на АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,12 га у с.Модричі Дрогобицького району Львівської області, відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, а саме: відповідно координат кутів зовнішніх меж земельних ділянок. Однак, відповідно кадастрових номерів, що присвоєні цим земельним ділянкам це дві різні земельні ділянки, що повинні розташовуватись в різних населених пунктах, - що підтверджується висновком №1668/1669 судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 22 вересня 2016 року, складеним Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Висновком судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_5 площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 (кадастровий номер::2:027:0019, зареєстрована Бориславським міським відділом ЦДЗК 6 червня 2008 року) накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 у с. Модричі Дрогобицького району Львівської області, площею 0,12 га (Державний акт на право власності на землю серії ЯЕ №538626, реєстраційний №78), з кадастровим №:01:004:0042 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до право встановлювальних документів на ці земельні ділянки (а саме: відповідно до координат кутів зовнішніх меж земельних ділянок), проте відповідно кадастрових номерів, що присвоєні цим земельним ділянкам, - це дві різні земельні ділянки, що повинні розташовуватись у різних населених пунктах.

Присвоєний кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_3 (№:01:004:0042) за територіальним (адміністративним) розташуванням, номером кадастрової зони, номером кадастрового кварталу не відповідають тому місцю, де він внесений в кадастрову карту.

Відповідно кадастрового номеру, що присвоєний земельній ділянці ОСОБА_3 , дана земельна ділянка повинна бути розташована у кадастровому полі та кадастровій зоні, що згідно класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України відповідає населеному пункту с. Модричі, однак, згідно даних ПКК ця земельна ділянка розташована в кадастровому полі та зоні, що згідно класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України відповідає населеному пункту м. Борислав.

Присвоєний кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_5 (кадастровий №:2:027:0019) за територіальним (адміністративним) розташуванням, за номером кадастрової зони, за номером кадастрового кварталу відповідає тому місцю, де він внесений у кадастрову карту.

Встановлено, що одна і та ж земельна ділянка рішеннями відповідних органів місцевого самоврядування передана у приватну власність двом особам. Власниками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Право власності кожного підтверджується відповідними правовстановлюючими документами та зареєстроване у встановленому порядку.

Вказані земельні ділянки частково накладаються одна на одну, що унеможливлює права належного володіння та користування власниками їхніми земельними ділянками, відтак, сторони даної цивільної справи заявляють один до одного позовні вимоги про визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування, якими земельні ділянки протилежної сторони спору передавались у власність, про скасування подальших правочинів щодо цих земельних ділянок та відповідних державних актів на право власності на земельні ділянки.

ОСОБА_3 для підтвердження правомірності передачі у власність спірної земельної ділянки площею 0,12 га у с.Модричі Дрогобицького району посилається на те, що спірна земельна ділянка площею 0,12 га на час її передачі власнику належала до земель Дережицької сільської ради, а тепер розташована на території Модрицької сільської ради; рішення Дережицькою сільською радою про передачу вказаної земельної ділянки прийнято в межах компетенції Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області; землі Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га, які включені до меж м. Борислава згідно постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-Х11, в установленому законом порядку не вилучались і не включались до межі м. Борислава, а спірна земельна ділянка площею 0,12 га належить до земель Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

Суд першої інстанції вірно не погодився з таким твердженням ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Постановою Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-ХІІ «Про зміну меж міста Борислава Львівської області» в межі м.Борислава включено землі Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га.

Згідно відповіді №3-47/17 Бориславської міської ради Львівської області від 13 березня 2018 року Дережицька сільська рада народних депутатів Дрогобицького району Львівської області 19 липня 1993 року вирішила виділити 62 га землі для розширення межі м. Борислава Львівської області, а Дрогобицька районна рада народних депутатів Львівської області своїм листом від 18 грудня 1992 року за №152 не заперечувала проти встановлення нових меж між Дережицькою сільською радою та Бориславською міською радою.

Львівська обласна рада народних депутатів 2 грудня 1993 року рішенням за №332 ухвалила включити в межі м. Борислава південну частину земель Дережицької сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га.

Відповідно до генерального плану та плану зонування міста Борислава земельна ділянка включена в межі міста. Держгеокадастром створена індексна кадастрова карта м. Борислава та с. Модричі, згідно якої земельна ділянка площею 62 га включена у межі м. Борислава, а у державній статистичній звітності ця земельна ділянка площею 62 га обліковується з 1994 року як земля, що входить в межі м. Борислава.

Підставою прийняття постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-ХІІ «Про зміну меж міста Борислава Львівської області», згідно якої вирішено включити в межі м. Борислава землі Дрогобицького району Львівської області загальною площею 62 га, стали проект встановлення запроектованої межі території м. Борислава з включення земель Дрогобицького району, які входять в територію міста згідно Генерального плану, розробленого інститутом «Дімпромісто» в 1978 році, та затвердженого рішенням Львівського облвиконкому від 13 листопада 1979 року за №505, розробленим Львівським філіалом інституту землеустрою, погодженого землевпорядною службою Дрогобицького району та суміжними радами народних депутатів і схваленого рішенням Бориславської міської ради.

Відповідно до ст. 63 ЗК України в редакції, чинній на час прийняття постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-ХІІ «Про зміну меж міста Борислава Львівської області», до земель міста належать усі землі в межах міста. Землі міста перебувають у віданні міської ради народних депутатів. Межа міста зовнішня межа земель міста, що відокремлює їх від земель іншого призначення і визначається проектом планування та забудови міста або техніко-економічним обґрунтуванням розвитку міста. Межа міста встановлюється і змінюється в порядку, що визначається Верховною Радою України. Включення земельних ділянок до межі міста не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до закону. Використання земель міста здійснюється відповідно до проектів планування міста і планів земельно-господарського устрою.

Відповідно до Положення про порядок вирішення питань адміністративно-територіального устрою Української РСР, затвердженого 11 березня 1981 року указом Президії ВР Української РСР №1654-Х в редакції, чинній на час прийняття постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3820-ХІІ «Про зміну меж міста Борислава Львівської області», а саме: відповідно до положень пункту 5, абзаців а), б), в) підпункту 2) пункту 25, визначено, що віднесення населених пунктів до категорії міст республіканського, обласного, районного підпорядкування, встановлення і зміна їх меж, а також зміна їх підпорядкованості проводяться Президією ВР Української РСР за поданням виконавчих комітетів відповідних обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) рад народних депутатів. При встановленні і зміні меж міста подаються: подання з обґрунтовуванням доцільності пропозицій, що вносяться; довідка про територію міста, кількість населення в існуючих і нових межах, площі земель, що передаються, і призначення цих земель в межах міста, а також економічну характеристику населеного пункту, що включається в межі міста або виключається з них; схематична карта з пропонованими змінами.

До часу прийняття Верховною Радою України вищевказаної постанови, землі, які були включені в межі м. Борислава, належали до Дережицької сільської ради.

Відповідно до ст.2 ЗК України (у редакції станом на час прийняття Дережицькою сільською радою Дрогобицького району оскаржуваного рішення) з 24 грудня 1993 року передані землі, у тому числі спірна земельна ділянка, належали до земель м. Борислава Львівської області, а отже повноваженнями у сфері регулювання земельних відносин щодо вказаної земельної ділянки була наділена Бориславська міська рада Львівської області.

Відповідно до ч.3 ст.63 ЗК України (у редакції станом на 22 червня 1993 року) межа міста - зовнішня межа земель міста, що відокремлює їх від земель іншого призначення і визначається проектом планування та забудови міста або техніко-економічним обгрунтуванням розвитку міста.

Спірна земельна ділянка площею 0,12 га, що була виділена ОСОБА_9 оскаржуваним рішенням Виконкому Дережицької сільської ради №30 від 6 травня 1994 року, на час її виділення ОСОБА_9 перебувала у плані забудови м. Борислава, про що свідчить також формулювання рішення Виконкому Дережицької сільської ради №30 від 6 травня 1994 року, яким ОСОБА_9 виділено земельну ділянку «у кварталі індивідуальної забудови м.Борислава».

Обставини щодо належності спірної земельної ділянки до земель м. Борислава та наявність повноважень щодо розпорядження цими земельними ділянками саме у Бориславської міської ради Львівської області, було встановлено судовим рішенням Бориславського міського суду від 14 червня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 , Бориславської міської ради про скасування рішення та визнання державного акту недійсним; позовом ОСОБА_12 до Дережицької сільської ради, ОСОБА_11 про визнання незаконними рішень Дережицької сільської ради та недійсним державного акту на право приватної власності на землю. Таке рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У даному випадку такою особою є Бориславська міська рада Львівської області.

ОСОБА_3 в обґрунтування своїх вимог посилався на обставини, встановлені Бориславським міським судом при розгляді адміністративної справи, зокрема, щодо факту не узгодження меж м.Борислава та с.Модричі Дрогобицького району Львівської області на час прийняття спірних рішень органів місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції вірно не взяті до уваги ці посилання, оскільки постанова Бориславського міського суду Львівської області від 26 квітня 2013 року скасована ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року та провадження у справі закрито.

Згідно із ст. 9 ЗК України станом на час винесення оскаржуваних рішень Дережицької сільської ради, сільські ради регулюють земельні відносини лише на їх території. Тому, Дережицька сільська рада та Виконком не мали повноважень розпоряджатися земельною ділянкою, яка знаходиться в межах м.Борислава.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання незаконними та скасування рішення Виконавчого комітету Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області за № 30 від 6 травня 1994 року, рішення ІІ сесії Дережицької сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 10 лютого 1995 року про передачу земельної ділянки площею 0,12 га ОСОБА_9 у приватну власність.

Згідно із ч. 1 статті 126 ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності, й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Державний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано.

З урахуванням встановленого, суд прийшов до висновку, що земельна ділянка площею 0,12 га, що була виділена ОСОБА_9 рішеннями Дережицької сільської ради та її Виконавчого комітету, була передана з порушенням порядку, визначеного земельним законодавством (ст.ст.17,19 ЗК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). У зв`язку з чим подальші правочини щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою слід визнати недійсними, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 вересня 2008 року, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрований у реєстрі за №2644.

Встановлено, що державні акти видано ОСОБА_9 та ОСОБА_3 неправомірно, на підставі рішень органу місцевого самоврядування, правочину, які визнано судом незаконними (недійсними), тому судом першої інстанції вірно задоволено позов ОСОБА_5 в частині визнання недійсними Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-ЛВ №034508, виданого Дережицькою сільською радою народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 11 травня 1995 року ОСОБА_9 , та державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №538626, виданого ОСОБА_3 Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі Львівської області 10 жовтня 2008 року.

ОСОБА_3 не надав суду доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_8 та задоволення позову ОСОБА_5 .

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 24 квітня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 1 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді