Справа № 266/4667/20
Провадження № 2/266/892/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі :

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

за участю секретаря Воропаєвої О.Є.

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 третя особа Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись із позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист прав споживача комунальних послуг з водопостачання, третя особа КП «МВУВКГ». В обґрунтування зазначили, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка з розташованим на ній садовим (дачним) будинком за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок в КП «МВУВКГ» 067435, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з розташованим на ній садовим (дачним) будинком за адресою АДРЕСА_2 , ділянка54, особовий рахунок в КП «МВУВКГ» 067489, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка з розташованим на ній садовим (дачним) будинком за адресою АДРЕСА_3 , особовий рахунок в КП «МВУВКГ» 087610. За вказаними адресами позивачі мешкають постійно. Третя особа надає позивачам комунальні послуги з водопостачання, які вчасно сплачуються позивачами. 01.09.2020 р. без попереднього повідомлення відповідачем ОСОБА_2 , який є власником садового (дачного) будинку, розташованого в АДРЕСА_4 » було припинено постачання води в їх будинки. Окремі комунікації в водопостачання до ділянок позивачів проходять через ділянку Відповідача, який на власний розсуд, без достатніх підстав, всупереч ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обмежив водопостачання, шляхом перекриття вентилю на відвід перед лічильником води, внаслідок чого здійснено відокремлення від мереж централізованого водопостачання. З цього приводу позивачі звертались до органів національної поліції. Просили суд визнати незаконними дії ОСОБА_2 щодо позбавлення позивачів можливості належно отримувати житлово-комунальні послуги з водопостачання, які надаються КП «МВУВКГ», усунути перешкоди у користуванні власними приміщеннями та заборонити ОСОБА_2 на власний розсуд від`єднувати від водопостачання позивачів. Крім того, позивач ОСОБА_2 просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яка полягає у тому, що він та його родина зазнали моральних страждань з приводу того, що були позбавлені здійснювати гігієнічні заходи, витрачати час та здоров`я на зібрання та спори з приводу відновлення водопостачання. Судові витрати покласти на відповідача.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

Ухвалу суду від 23.10.2020 р. про прийняття позовної заяви до розгляду відповідачу та 3 особі направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 51).

У визначений строк відповідач подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказавши, що є власником будинку АДРЕСА_5 та мешкає за вказаною адресою. О 2005 році під час коли ОСОБА_6 проводив водопровідні комунікації до свого будинку та просив дозвіл у нього на прокладення труби через земельну ділянку позивача між його будинком та сусідньою земельною ділянкою. Труба повинна бути прокладена від центральної врізки, через яму викопана ним для водного лічильника, де був встановлений його кран та проходить по його земельній ділянці до сусідньої ділянки. Він пообіцяв подумати, але у зв`язку із відрядженням, згоди не дав і був відсутній приблизно 2 місяці. Коли повернувся з відрядження він побачив, що всі роботи завершені, хоча він не давав згоди на це. Через пару місяців водопровід прорвало в вода затопила його гараж та будинок. Труба прокладена ОСОБА_3 по його городу вздовж будинку виявилась короткою, вона не з`єднувалась із сусідньою трубою через муфту. Під час усунення пошкодження він попереджав ОСОБА_3 про недоліки, але той не зробив дії щоб в подальшому уникнути поривів. В серпні 2019 р. від попередив ОСОБА_3 про можливе перекриття крану 1 вересня і відповідно припинення транзиту подачі води. 1 вересня 2019 р. не отримавши від ОСОБА_7 відповіді він перекрив водопостачання. Після чого ОСОБА_3 просив його ввімкнути водопостачання до весни 2020 р. на що він погодився. Але до 1 серпня 2020 р. ОСОБА_6 не зробив ніяких дій, щоб привести комунікації у належний стан і він йому нагадав, що знову перекриє кран. Але ОСОБА_3 нічого не зробив, щоб в подальшому не сталося прориву води, відповідно він в свою чергу перекрив водопостачання 1 вересня 2020 р. для попередження підтоплення гаражу оскільки при огляді гаражу ним було встановлено, що стіна волога в тому місці де знаходилося з`єднання труб. Коли він розкопав траншею, впевнився, що місце з`єднання труб прийшло у негідність. До того ж коли вони разом із ОСОБА_3 о 2005 р. мали розмову про прокладення труби через його земельну ділянку, це була просьба про тимчасове прокладення, але незважаючи на те, що з того часу пройшло 15 років, ОСОБА_3 не цікавився обслуговуванням водопостачання, на тій частині земельної ділянки де ОСОБА_3 проклав водопровід нічого не росте. Тому вважає, що його дії є законними та саме відповідачі порушують його права власності. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник 3 особи КП «Маріупольське ВУ ВКГ» надав відзив в якому вказав, що мережі водопостачання, що проходять по території СТ «Вікторія» не перебувають на балансі КП «МВУВКГ». Технічні умови №191 від 29.11.2005 р. на підключення до мереж водопостачання надані СТ «Вікторія» (в цілому) та передбачають узгодження з власником при підключенні до приватних мереж. Найближча мережа водопостачання діаметром 600 мм., що знаходиться на балансі підприємства, проходить по АДРЕСА_6 . Усі питання щодо водопостачання садових (дачних) будинків на території СТ «Вікторія» необхідно вирішувати безпосередньо з головою СТ «Вікторія». Справу просив розглянути без участі представника.

В судове засідання позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явились, приймали участь через свого представника ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково вказала, що відповідач порушує права позивачів на отримання послуг з водопостачання. Зокрема ОСОБА_3 разом із своєю сім`єю зазнав моральних страждань, стан його здоров`я погіршився, у зв`язку із чим він вимушений витрачати додаткові грошові кошти на ліки, обстеження.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, з підставі зазнаваних у відзиві. Додатково вказав, що ніяких технічних умов на підключення до мережі водопостачання відповідачі не погоджували з ним як власником земельною ділянки, врізався ОСОБА_3 до труби з водопостачання на його приватній земельній ділянці без його згоди, тому дії його є законними.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд, з урахуванням вимог диспозитивності, що встановлені ч. 1 ст. 13, ч. 5, ч. 7 ст. 81 ЦПК України, вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивачі, як на підставу вимог про усунення перешкод у користуванні власними приміщеннями посилаються на те, що відключення їх від водопостачання, шляхом перекриття Відповідачем відповідних комунікацій порушує їх права, як власників.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачі ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки площею 0,1100 га, земельна ділянка АДРЕСА_7 , кадастровий номер :02:004:0419 (а.с. 13,14); ОСОБА_5 , є власником земельної ділянки 0,0577 га., земельна ділянка АДРЕСА_8 ); ОСОБА_4 , зареєстрована та мешкає АДРЕСА_9 (а.с. 6).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 вказав, що йому на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_5 », розташований на земельній ділянці площею 0,05 га кадастровий номер №:02:004:0144, що також не заперечується позивачами.

Згідно рішення колегії Приморської районної адміністрації від 25.08.2004 р. №140/І Садівниче товариство «Вікторія», розташоване за адресою: вул.. Ангарська, 51 (а.с.12).

З відповіді КП «Маріупольське ВУ ВКГ» від 21.09.2020 р. №62.6.6-52855 - 62.2.1. вбачається, що мережі водопостачання, що проходять на території СТ «Вікторія» не перебувають на балансі КП «МВУ ВКГ». Усі питання щодо водопостачання садових (дачних) будинків на території СТ «Вікторія» необхідно вирішувати безпосередньо з головою СТ «Вікторія» ( а.с.97).

Технічні умови №191 від 29.11.2005 р. на підключення до мереж водопостачання надані СТ «Вікторія» (в цілому) передбачають узгодження з власником при підключенні до приватних мереж. Абонент після виконання підключення до водопровідно-каналізаційних мереж зобов`язаний укласти договір на поставку питного водопостачання та водовідведення або внести доповнення до договору. (а.с.98).

Позивачами не надано доказів того, що ними було узгоджено підключення до мереж водопостачання надані СТ «Вікторія» та на підключення відповідно до технічних умов №191 від 29.11.2005 р. до мережі водопостачання, що перебувають на балансі КП «Маріупольське ВУВКГ, згідно наданої схеми. Так само не надано окремих технічних умов підключення до мережі водопостачання. Сервітут не укладався.

Таким чином, позивачами не доведено, що відповідач вчиняє будь-які перешкоджання у здійсненні ними права користування приміщенням.

Як зазначено в преамбулі ЗУ "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Оскільки відповідач не є виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг різних форм власності, суд констатує, що вимоги зазначеного закону не застосовуються до правовідносин на які посилається позивач.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

У наведених позивачами обставинах незаконність дій відповідача щодо позбавлення позивачів можливості належно отримувати житлово-комунальні послуги з водопостачання, які надаються КП «МВУВКГ» не доведена перед судом. Отже з цієї правової підстави в задоволені вимоги позивачів про визнання дій відповідача незаконними та усунення перешкод у користуванні приміщеннями слід відмовити.

З приводу стягнення моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду про таке.

Згідно ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оцінивши подані позивачем докази ОСОБА_3 в їх сукупності, суд приходе до висновку, що позивач не довів, що моральна шкода (ті наслідки на які посилається позивач) заподіяна саме протиправними діями відповідача та знаходиться у причинному зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, за наведеного вище в сукупності суд приходить до висновку про недоведеність позивачами в порушенні їх прав з боку відповідача, тому в позові відмовляє в повному обсязі.

Інші документи, що містять у справі не спростовують висновків суду.

Оскільки у позові відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 третя особа Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні майном, відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 р.

Суддя: Шишилін О. Г.