Справа № 145/632/15-ц
Провадження №22-ц/801/25/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мазурчак А. Г.
Доповідач :Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2020 рокуСправа № 145/632/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області 02 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

встановив :

07 листопада 2019 року до Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа № 145/632/15-ц за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області 02 вересня 2019 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, сплати судового збору в розмірі 5468,22 грн, протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

05 грудня 2019 року конверт з копією ухвали, направлений на адресу ОСОБА_1 , повернувся до Вінницького апеляційного суду з відміткою відділення поштового зв`язку причин невручення «Не застала вдома».

З цих підстав, на адресу ОСОБА_1 , зазначену апелянтом в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), 10 грудня 2019 року була повторно направлена копія ухвали без руху від 11 листопада 2019 року.

03 січня 2020 року до Вінницького апеляційного суду повернулося поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 , як таке що не вручене адресату з відміткою відділення поштового зв`язку причин повернення «Адресат за зазначеною адресою не проживає».

Водночас 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, подану АТ КБ «ПриватБанк» на це ж рішення суду (т.2 а.с. 63-65).

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За змістом ч.1 ст. 8 ЦПК України інформація про розгляд судової справи є відкритою і ніхто не може бути позбавлений права чи бути обмежений у праві отримати у суді таку інформацію щодо свої судової справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV (із змінами) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Сase of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Заява № 11681/85,§ 35).

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейським судом було наголошено на тому, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Про що також зазначалося в рішенні у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року. (див., рішення у справі «Пономарьов проти України» , заява N 3236/03, § 41, «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, § 27).

Апеляційний суд зауважує, що з часу подання ОСОБА_1 апеляційної скарги засобами поштового зв`язку 27 вересня 2019 року станом на 10 січня 2020 року апелянтом не було вжито жодних заходів, щоб дізнатися про стан розгляду її апеляційної скарги та продемонструвати суду свою зацікавленість у ході судового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 було зазначено адресу для листування, за якою здійснювалося повідомлення учасника справи апеляційним судом.

Будь-якої іншої адреси апелянтом не зазначено, заяви про зміну місця проживання не подано, також не вказано будь-яких інших засобів зв`язку (номера телефону, адресу електронної скриньки тощо) для забезпечення обміну інформацією з судом.

В свою чергу апеляційним судом було вжито всіх заходів, передбачених цивільним процесуальним законодавством щодо належного повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, про необхідність усунення недоліків апеляційної скарги.

Оскільки недоліки апеляційної скарги станом на 10 січня 2020 року є невиконаними, відповідно до ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Враховуючи наведене та керуючись ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тиврівського районного суду Вінницької області 02 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.В. Міхасішин