ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3308/17
провадження № 2/753/74/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування грошової суми за утримання спільного майна, яке перебуває у частковій власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про вселення в жиле приміщення, стягнення безпідставно збереженого майна, виселення з жилого приміщення без надання іншого житла,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування грошової суми за утримання спільного майна, яке перебуває у частковій власності. В ході розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача про вселення в жиле приміщення, стягнення безпідставно збереженого майна, виселення з жилого приміщення без надання іншого житла.

В судовому засідання представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позовні вимоги первісного позову підтримали, просили їх задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнали, пояснивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 . Між сторонами письмового договору про спільне утримання вказаного нерухомого майна не укладалось. З 2005 року по 2008 рік позивач ОСОБА_1 сам сплачував всі необхідні платежі по утриманню квартири, включаючи і витрати по відновленню квартири у зв`язку з неодноразовим її затопленням сусідів, що мешкають поверхом вище. Однак з 2008 року стан здоров`я позивача ОСОБА_1 погіршився. Через брак коштів він звернувся до відповідача про надання грошових коштів на сплату житлово-комунальних коштів за частку останнього. Однак відповіді не було. 18.08.2016 року представник позивача звернувся до ОСОБА_7 з листом про обговорення і укладення спільного договору по утриманню спірної квартири. Однак відповіді також не надійшло. Тому просять стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 11 557 грн. 42 коп. витрат позивача по первісному позову за утримання квартири, які сплачувались виключно ОСОБА_1 за період з вересня 2013 року по червень 2016 року, 24 775 грн. 15 коп. витрати на оздоблювальні матеріали для проведення ремонту, 38 768 грн. витрати на роботу по відновленню житла внаслідок неодноразового залиття квартири, а всього 75 100 грн. 57 коп. Зустрічний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки з 2004 року ОСОБА_7 , маючи своє житло в м. Києві, не цікавився спірною квартирою, не намагався в неї вселитись, замки вхідних дверей позивач не змінював і будь-яких доказів у вчиненні перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_7 або його представник суду не надали. ОСОБА_3 не підлягає виселенню з вказаної квартири, оскільки вона є дружиною ОСОБА_1 і зареєстрована в ній, при цьому вона доглядає ОСОБА_1 як інваліда 1 групи. Також не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по зустрічному позову 72 000 грн. за користування часткою ОСОБА_7 , оскільки родина ОСОБА_1 проживала на своїй частці отриманого майна, і не користувались часткою ОСОБА_7 , при цьому будь-яких письмових або усних договорів щодо вказаного нерухомого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не укладалось.

Відповідач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_1 в 2004 році вселився в квартиру АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 , безпідставно у 2009 році прописав її і з того часу вони незаконно користуються 1/2 частиною квартири, яка належить ОСОБА_7 . На неодноразові спроби ОСОБА_7 вселитись до спірної квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перешкоджають йому в цьому, тому просять вселити ОСОБА_7 до спірного житла у судовому порядку. За таких обставин просять виселити ОСОБА_3 із вказаної квартири, як особу, яка не має права на її користування та стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 36 000 грн. з кожного за користування з 2004 року по день подачі зустрічного позову до суду 1/2 часткою власності в даній квартирі, яка належить ОСОБА_7 . Первісний позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 не міг користуватись своєю часткою власності у спірній квартирі у зв`язку з чиненням перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому всі сплачені суми ОСОБА_1 повинні бути віднесені за його рахунок.

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3 зустрічний позов не визнала, пояснивши, що вона є дружиною ОСОБА_1 і доглядає свого чоловіка, інваліда 1 групи, який потребує сторонньої допомоги, при цьому вона зареєстрована в спірній квартирі і має право на її користування. Будь-яких перешкод ОСОБА_7 ні вона, ні її чоловік ОСОБА_1 у користуванні квартирою не чинили, і доказів з цього приводу не надано.

Заслухавши представників сторін, відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову необхідно задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.4, ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. та зареєстрованого у реєстрі №2у-120 (а.с.5), тобто кожен із них мав по 1/2 частині квартири. Між сторонами письмового договору про спільне утримання вказаного нерухомого майна не укладалось. 31.12.2011 року між житловим органом ДП „Україна житло-сервіс" та ОСОБА_3 був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за змістом якого житловий орган зобов`язався надавати комплекс послуг споживачу по утриманню будинку АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався оплатити надані послуги (а.с.6-7).

Вказана квартира є двохкімнатною, прохідною, жилою площею 27,6 м2 та загальною площею 54,8 м2, яка розташована на 1-ому поверсі 5-поверхового будинку, про що свідчить технічний паспорт квартири (а.с.16-17). До подачі позову до суду в ній була зареєстрованою відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3 (а.с.8). Вказані обставини не заперечувались учасниками справи, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ч.1, ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Як вбачається з наданих суду розрахунків ОСОБА_1 за період з вересня 2013 року по червень 2016 року згідно відбитків банківських штампів оплатив 5 921 грн. 36 коп. житлово-комунальних послуг, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території і опалення (а.с.56-81). Оскільки кожен із співвласників відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), тому 1/2 частина від сплаченої суми підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 в судовому порядку (5 921 грн. 36 коп. : 2 = 2 960 грн. 68 коп.), а в задоволенні стягнення решти суми необхідно відмовити.

Крім того, судом встановлено, що спірну квартиру одноразово протягом 2005 - 2016 років було затоплено мешканцями вище розташованої квартири, про що свідчать чисельні акти (а.с.27-37; 39). ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до дефектних актів (а.с.38; 40) укладали договори на виконання ремонтних робіт (а.с.41; 45-46; 448-49), купували будівельні матеріали та оплачували їх вартість, що підтверджується актами виконаних робіт (а.с.42-44; 47) та товарними і фіскальними чеками (а.с.50-55). Таким чином, 1/2 частина від витраченої суми підлягає стягненню зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 , а саме: 24 775 грн. 15 коп. витрати на оздоблювальні матеріали для проведення ремонту та 38 768 грн. витрати на роботу по відновленню житла (24 775,15 + 38 768) : 2 = 31 771 грн. 58 коп. А всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по первісному позову 34 732 грн. 26 коп. (31 771 грн. 58 коп. + 2 960 грн. 68 коп.).

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як наголошує ч.1, ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 стверджували у судовому засіданні, що ОСОБА_1 з 2004 року, змінивши замки вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , не допускає його до квартири, перешкоджаючи йому у користуванні нею, тому просить вселити його у спірне житло. Однак така позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки представники позивача по первісному позову заперечували такі факти, а ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 не надали будь-яких доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України на підтвердження таких позовних вимог по зустрічному позову.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3 , відповідачкою за зустрічним позовом, з 2.12.2004 року (а.с.153), яка є зареєстрованою в спірній квартирі (а.с.8). Сам ОСОБА_1 є інвалідом війни, інвалідом 1 групи захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, довічно і потребує стороннього догляду (а.с.20; 197). Дружина ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації як особа, яка доглядає інваліда 1 групи ОСОБА_1 (а.с.198), та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює (а.с.199). За таких обставин вимога про виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири також не підлягає задоволенню, так як вона суперечить чинному законодавству.

Крім того, не підлягає задоволенню і вимога зустрічного позову про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 36 000 грн. з кожного за користування з 2004 року по день подачі зустрічного позову до суду 1/2 часткою власності в даній квартирі, яка належить ОСОБА_7 , оскільки будь-яких договорів між сторонами не укладалось, виділення у конкретне користування кожному співвласнику частки майна в судовому порядку також не існує, доказів, що саме його конкретною часткою майна користувались вказані відповідачі по зустрічному позову ОСОБА_7 не надано.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольнив первісний позов, тому з відповідача ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого був звільнений позивач ОСОБА_1 як інвалід 1 групи при зверненні до суду. Не підлягають стягненню судові витрати за зустрічним позовом, оскільки судом відмовлено в його задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.41; 47 Конституції України, ст.321; 322; 358; 360; 383; 1212; 1214 ЦК України, ст.116; 150; 157 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 34 732 грн. 26 коп. в рахунок стягнення грошової суми за утримання спільного майна, яке перебуває у частковій власності, в задоволенні решти суми відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про вселення в жиле приміщення, стягнення безпідставно збереженого майна, виселення ОСОБА_3 з жилого приміщення без надання іншого житла, стягнення судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :