Справа № 2/593/301/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника органу опіки і піклування Максимчак О.В.

відповідачки ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бережан цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді, вказуючи, що відповідачка ОСОБА_1 на протязі тривалого часу без поважних на те причин не займається вихованням та не цікавиться життям її малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді Максимчак О.В. позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що рішенням Бережанського районного суду від 9 березня 2016 року малолітню ОСОБА_2 було відібрано від матері та у зв"язку із наданням їй статусу дитини позбавленої батьківського піклування влаштовано у Бережанську обласну комунальну загальноосвітню школу-інтернат 1-111 ступенів із поглибленим вивченням трудового навчання, де малолітня знаходиться і на даний час, а так як відповідачка ОСОБА_1 всупереч вимогам рішенню суду без поважних причин і далі продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов"язків щодо своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , не утримує її матеріально, зовсім не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тому просила постановити рішення, яким позовні вимоги органу опіки та піклування задоволити і позбавити відповідачку її батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Бережанської обласної комунальної загальноосвітньої школи-інтернат 1-111 ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання ОСОБА_11 із позовом органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді погодилася, просила його задоволити, пояснила, що хоч питання про позбавлення відповідачки батьківських прав вже було предметом судового розгляду та 9 березня 2016 року рішенням Бережанського районного суду малолітню ОСОБА_2 разом із її старшою сестрою було відібрано від матері та поміщено їх у школу інтернат, а відповідачку попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання її неповнолітніх дітей, однак, незважаючи на це, відповідачка належних висновків не зробила та не змінила свого ставлення до виховання дітей. І хоч з часу винесення судом рішення у школі інтернаті в даний час залишилася лише одна її дочка ОСОБА_2 , яка є малолітньою, однак відповідачка не приділяла належної уваги її вихованню, не брала участі в її утриманні та не сплачувала аліментів, хоч мала таку можливість. Вона тривалий час не відвідувала дитину у школі, не цікавилася її життям та здоров"ям, її успіхами, не турбувалася про неї, не забирала її додому на вихідні та святкові дні. А так як мати байдужа до життя своєї дитини, а дочка відповідачки мріє про сім"ю і бажає бути усиновленою та сама ж клопоче про позбавлення її матері батьківських прав щодо неї, тому вважає що позовні вимоги служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді слід задоволити. В якості доказу зазначеного послалася на письмове клопотання, власноручно написане малолітньою дочкою відповідачки, у якому вона просить позбавити її матір батьківських прав, оскільки вона бажає мати сім"ю і хоче бути усиновленою.

Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала, суду пояснила, що вона є матір"ю трьох дочок, двоє з яких вже досягли повноліття. Не заперечує, що питання про позбавлення її батьківських прав вже розглядалося в судовому засіданні та рішенням Бережанського районного суду від 9 березня 2016 року від неї було відібрано її малолітніх дочок та поміщено їх до Бережанської школи - інтернату, а її попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Не заперечує, що, недивлячись на постановлене судом рішення, вона дійсно належним чином не цікавилася дочкою, не брала належної участі в її вихованні, не утримувала її матеріально та не сплачувала аліментів на її утримання. А так як дочка хоче мати сім"ю та бажає бути усиновленою, тому вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до заяви докази та взявши до уваги письмову заяву відповідачки про визнання позову, прийшов до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді слід задоволити, виходячи із наступного.

У відповідності із п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року та ст. 164 СК України, матір або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших моральних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно статті 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на первинному обліку дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді Бережанської міської ради як дитина, позбавлена батьківського піклування.

Матір`ю малолітньої ОСОБА_2 є відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини записаний відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.

Вищевказані факти підтверджуються оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та Витягом із державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 1, що були видані 26 квітня 2016 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, які свідчать про те, що матір"ю малолітньої ОСОБА_2 є відповідачка ОСОБА_1 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 10 січня 2018 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, з якого видно, що ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2016 року ОСОБА_2 відібрано від матері ОСОБА_1 та розпорядженням голови Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області №146-од від 13 квітня 2016 року їй надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано у Бережанську обласну комунальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання.

Оглянута в судовому засіданні довідка № 135, видана 4 листопада 2020 року Бережанською обласною комунальною загальноосвітньою школою-інтернат 1-111 ступенів із поглибленим вивченням трудового навчання, свідчить про те, що ОСОБА_2 навчається в їх школі у 6 класі та знаходиться на повному державному утриманні. Матір дитини з квітня 2020 року по даний час жодного разу не відвідувала дитини у навчальному закладі. Не телефонувала до адміністрації школи-інтернату, вчителів та вихователів дочки, щоб поцікавитися здоров"ям дитини, її навчанням та іншими потребами.

Оглянуте в судовому засіданні письмове клопотання ОСОБА_2 свідчить про те, що вона просить про позбавлення її матері батьківських прав через те, що вона хоче мати сім"ю і батьків, які будуть її любити та піклуватися про неї, оскільки її матір тривалий час не піклується про неї та не бере жодної участі у її вихованні, не цікавиться її навчанням, здоров"ям та іншими її потребами. Вже півтора року матір не забирає її із школи-інтернату на вихідні та святкові дні та на час канікул.

Довідка № 21289, видана 5 листопада 2020 року Бережанським міжрайонним відділом державної виконавчої служби, свідчить про те, що борг по аліментах відповідачки ОСОБА_1 становить 83 099, 32грн.

Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя та зловживає алкоголем. В період з 2018-2020 роки щодо неї органом досудового розслідування неодноразово порушувалися кримінальні провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 263 КК України. Постановами Бережанського районного суду від 21 червня 2019 року та 25 жовтня 2019 року її було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 183-1 КУпАП.

Вищевказані факти підтверджені оглянутими судовому засіданні ухвалами Бережанського районного суду від 23 листопада 2018 року, 18 грудня 2018 року та 20 червня 2019 року, а також актом обстеження умов проживання, який був складений 5 листопада 2020 року комісією служби у справах дітей та ювенальної превенції, з якого видно, що на час проведення обстеження відповідачка перебувала у нетверезому стані.

Із досліджених судом доказів також встановлено, що питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бережанської міської ради, на якому відповідачка надала комісії власноручо написану заяву, в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_2 , та особисто усно підтвердила це на засіданні, у зв"язку з чим комісією було прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_2 .

А так як, будучи присутньою у судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила вищевказане, визнала позов та не заперечувала проти задоволення судом заявленого Органом опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді позову щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_2 , та визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб, оскільки сама дочка відповідачки, подавши своє письмове клопотання, просила суд про позбавлення її матері батьківських прав щодо неї та, враховуючи той факт, що відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши матеріали справи, не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому у відповідності з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України суд у разі визнання відповідачкою позову вважає необхідним ухвалити рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, тобто визнає необхідним позовні вимоги Органу опіки та піклування визнати підставними і задоволити їх.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 164- 166, 170 Сімейного Кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001року, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року та ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-82, 89, ч.3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім"ям з дітьми та молоді задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 7 грудня 2020 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.