Справа №463/6184/19
Провадження №2/463/296/20
УХВАЛА

судового засідання

09 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Коник О.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

29 липня 2019 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки.

Ухвалою суду від 2 серпня 2019 року даний позов було залишено судом без руху.

30 серпня 2019 року після усунення недоліків позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку у підготовче засідання.

9 січня 2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження, а саме: заборонити ОСОБА_2 вчиняти будівництво на території земельної ділянки з кадастровим номером: 0:07:007:006, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також зобов`язати ОСОБА_2 привести земельну ділянку з кадастровим номером: :07:007:006 в попередній стан, який існував до 1 грудня 2019 року.

Оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, зокрема, містити: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження, заборони вчинити певні дії щодо спірної земельної ділянки, а також привести таку ділянку до попереднього стану.

Разом з тим, ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом. Частиною 2 даної статті визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 розпочала масштабне будівництво на території спірної земельної ділянки. В подальшому, на думку ОСОБА_1 , рішення суду буде неможливо виконати через незаконні дії відповідача.

Разом з тим, подана заява не містить жодних доказів того, що ОСОБА_2 здійснює будівництво на спірній земельній ділянці, відтак ОСОБА_1 не надано підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення позову, та, відповідно, не дотримано вимог п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України при зверненні до суду з такою заявою.

Також звертаю увагу на те, що у заяві про забезпечення позову необхідно вказати конкретний вид чи кілька видів забезпечення позову, які слід вжити суду, з обґрунтуванням необхідності застосування кожного з них. Вказаний заявником вид забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача привести земельну ділянку до попереднього стану не може бути застосований судом, оскільки таке зобов`язання виходить за межі предмету позову, а також може становити підставу для звернення до суду з окремим позовом, та не може бути вирішене на стадії застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, заявником на порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не вказано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем у заяві про забезпечення позову не конкретизовано, який саме вид (види) забезпечення позову мають бути застосовані судом, не надано обґрунтування необхідності застосування такого (таких), а також не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення, а тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 4, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 259-260, 353-354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Стрепко Н.Л.