У Х В А Л А

04 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеус А.М., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн.

У решті позову до ОСОБА_1 відмолено.

На вказане рішення суду, 17 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та увалити нове про відмовув задоволенні позову.

Розглянувши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, не залежно від поважності причин поважності пропуску на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач під час перебування справи у суді першої, знала про існування позову, та власноруч подала заяву про визнання позову частково.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Справа № 369/12546/18
№ апеляційного провадження:22-ц/824/15830/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Ковальчук Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
При цьому частиною 3 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 жовтня 2019 року, а відтак, з урахуванням положень частини першої статті 4 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень», з цієї дати була відкритою для безоплатного цілодобового доступу, у зв`язку з чим заявник мав реальну можливість ознайомитися з її змістом та подати апеляційну скаргу, у строк, встановлений частиною першою статті 354 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року)

Враховуючи викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 358 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: