Справа № 263/9087/19
Провадження №2/263/262/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Лопатнюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2006 року народження та ОСОБА_5 , 2010 року народження в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини, на дитину відповідного віку; витрат на професійну правничу допомогу, а саме на оплату послуг адвоката Білозьорова ОСОБА_6 в розмірі 2500 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2006 року народження та ОСОБА_5 , 2010 року народження. Батько дітей допомогу на утримання дітей не надає. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. ЇЇ коштів на утримання дітей не вистачає, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розглядсправи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме на оплату послуг адвоката Білозьорова О.Б. в розмірі 2500 грн. просив відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.11.2004 року.

З копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 від 31.07.2006, серія НОМЕР_3 від 25.06.2010, серія НОМЕР_4 від 09.10.2012 вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом......Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази, а також заяву ОСОБА_2 про визнання позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вважає, що існують підстави для задоволення позову. Діти проживають разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем, тому остання має право на стягнення аліментів на утримання дітей від відповідача.

З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, принципу законності та, враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дітей є як у батька, так і у матері, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 19.06.2019 - дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття.

Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дитини. Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо питання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн., суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви доданий договір про надання юридичних послуг у справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, укладений 18 червня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Білозьоровим О.Б., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_7 від 20 червня 2012 року № 68, ордер серії ДН №089460 від 18.06.2019, а також акт прийняття-передачі наданих послуг адвокатом Білозьоровим ОСОБА_8 . від 19 серпня 2019 року, квитанція прибуткового касового ордера № 9813 від 19 серпня 2019 року на суму 2500 грн., сплачених ОСОБА_1 ОСОБА_7 за надання юридичної допомоги.

В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній справі, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Білозьоров О.Б. не приймав участь у розгляді справи, як представник ОСОБА_1 , його повноваження підтверджено договором від 18.06.2019 та ним було видано позивачці прибутковий касовий ордер від 19.08.2019 та акт прийняття-передачі наданих послуг адвокатом Білозьоровим О.Б. від 19 серпня 2019 року, ще до початку розгляду справи.

Проте, суд, з урахуванням проведеного обсягу наданих адвокатом послуг, враховуючи категорію та складність вказаної справи вважає, що визначені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн є неспівмірними зі складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог у частині стягнення із ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн. на користь ОСОБА_1 .

Щодо стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, то суд вважає за необхідне відмовити у їх стягненні, оскільки чинним ЦПК України не передбачено такий вид судових витрат, як витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 199 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 19.06.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ), витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 500,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду або шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Л.Соловйов