Провадження № 22-ц/811/1784/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, в якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Національна енергетична компанія «Укренерго» середній заробіток за час затримки з 14.05.2019 року по 30.06.2019 року виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 13 травня 2019 року про поновлення його на роботі в розмірі 34574 грн. 88 коп., обґрунтовуючи свою вимогу тим, що рішення суду про поновлення на роботі підлягало негайному виконанню відповідачем, однак, відповідач видав наказ про його поновлення лише 12.06.2019 року, а допустив до роботи та почав виплачувати заробітну плату лише з 01.07.2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» у користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 14.05.2019 року по з 30.06.2019 року у розмірі 31166 грн. 08 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що позивачем не наведено жодних доказів на підтвердження того, що безпосередньо після ухвалення рішення суду позивач звертався до відповідача про поновлення його на займаній посаді, проявляючи таким чином свою волю щодо реалізації наданих йому судом прав.

Крім того, звертає увагу, що належним виконанням рішення суду про поновлення позивача на роботі є видача відповідачем наказу №725-к від 12.06.2019 року, а тому вважає помилковим висновок суду про те, що датою виконання відповідачем рішення суду є 01.07.2019 року.

30.07.2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує доводи та вимоги апеляційної скарги. Вважає правильним висновок суду першої інстанції про визначення періоду невиконання відповідачем рішення суду про поновлення його на роботі та розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню у його користь, оскільки наказ про поновлення відповідач видав 12.06.2019 року лише після його (позивача) звернення до органів державної виконавчої служби про примусове виконання рішення суду, з яким він був ознайомлений 01.07.2019 року.

На думку позивача, визначення періоду немає жодного значення, оскільки більш важливим є те, що наказом №275-к від 12.06.2019 року відповідач не приймав його на роботу, а скасовував незаконний наказ про звільнення та поновлював на роботі з 16.09.2017 року, тому трудовий договір продовжував тривати.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що судді з 23 по 27 листопада перебували у відпустці, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.11.2020 року, є дата складення повного судового рішення 30.11.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року (а.с.9-28), скасовано наказ в.о. директора відокремленого підрозділу заступника головного інспектора «Державної інспекції енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Поліщука В.В. від 15.09.2017 року №1128-к, як протиправний.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Західному регіоні начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» старшого державного інспектора з енергетичного нагляду з 16.09.2017 року.

Стягнуто з державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 16.09.2017 року по 13.05.2019 року в розмірі 413068 грн. 38 коп., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Стягнуто з державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в дохід держави 5667 грн. 50 коп. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Західному регіоні начальника Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Львівській області відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» старшого державного інспектора з енергетичного нагляду.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку в межах суми заробітної плати за один місяць.

Наказ №725-к про поновлення позивача на роботі видано відповідачем 12.06.2019 року, після відкриття 05.06.2019 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчого провадження ВП №59250876 з примусового виконання вказаного вище рішення суду (а.с.29-30).

З цим наказом позивача ознайомлено лише 01.07.2019 року і дозволено приступити до виконання трудових обов`язків з табелюванням обліку робочого часу та виплатою заробітної плати з 01.07.2019 року.

Дану обставину відповідач не заперечує (а.с. 31-32).

Частиною сьомою статті 235 КЗпП України визначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно, з часу його проголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень, судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року (справа №760/9521/15-ц).

Однак, за обставинами даної справи, відповідач, видавши під час примусового виконання рішення суду наказ від 12.06.2019 року про поновлення позивача на займаній посаді, не вжив заходів щодо негайного ознайомлення позивача з цим наказом і забезпечення його допуску до виконання трудових обов`язків з 12.06.2019 року.

Відповідач не заперечує й ту обставину, що після поновлення на роботі, табелювання обліку робочого часу та нарахування заробітної плати позивачу здійснювалось з 01.07.2019 року, відтак, на переконання колегії суддів, виконання відповідачем рішення суду про поновлення позивача на роботі із забезпеченням робочого місця та оплатою праці за виконання ним трудових обов`язків відбулось лише 01.07.2019 року, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, визнавши вимушеним прогулом у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення період з 14.05.2019 року по 30.06.2019 року з оплатою цього періоду середнім заробітком, розрахованим відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Порядку обчислення заробітної плати.

Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, і немає підстав для висновків про допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.