Справа № 199/8516/19
РІШЕННЯ

іменем України

09.01.2020

м. Дніпро

справа №199/8516/19

провадження № 2/199/549/20

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн., до досягнення дитиною повноліття.

Проте, на теперішній час потреби дитини змінилися, а тому позивач просила суд змінити розмір стягування аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1000,00 грн. на ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 01 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

09 січня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що на теперішній час відповідач має стабільний заробіток, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має, а потреби дитини зросли. На підставі викладеного просила задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що на даний час офіційно не працевлаштований та постійного джерела доходу не має. Просив суд вирішити справу згідно вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005, який рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2012 було розірвано (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1973 (а.с.8).

13.12.2013 між позивачем та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, у зв`язку з чим прізвище позивача було змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн., до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю та знаходиться на її утримання та вихованні. Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дитини, у зв`язку із подорослішанням.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна-розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що визначений раніше, за рішенням суду розмір аліментів на утримання 1000,00 грн. порушує право малолітньої дитини на належне утримання від батька, тим більше, що дана сума є нижчою від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоді як і прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку.

З урахуванням того, що відповідач відомостей про матеріальний стан, який не дозволяв би йому сплачувати кошти у більшому ніж 1000,00 грн. розмірі суду не надав та не спростував зворотнього, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», яким позивач звільнена від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити спосіб та розмір аліментів встановлений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2012 року по справі №401/7326/12, а саме: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2020 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець