Провадження №2-о/523/333/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

присяжного : ОСОБА_1 ,

присяжного: ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання - Мица А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

ВСТАНОВИВ:

Лікар - психіатр КНП «Міський психіатричний диспансер» Кондратей О.В. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення про надання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусову амбулаторну психіатричну допомогу без її згоди.

В обґрунтування наданої заяви лікар - психіатр КНП «Міський психіатричний диспансер» Кондратей О.В. посилається на те, що за відомостями, які одержані стосовно громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є достатні підстави для надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні заявник лікар - психіатр КНП «МПД» ОМР Кондратей О.В., підтримав заяву та пояснив історію хвороби ОСОБА_3 , порядок надання амбулаторної психічної допомоги без примусового введення ліків.

У судовому засіданні прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 Пендей А.В. не заперечувала проти задоволення заяви лікаря-психіатра.

Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, повідомлялася про час дату та місце засідання, що підтверджується актом вручення повістки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 Пендей А.В., суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що мешканці будинку АДРЕСА_2 звернулись із колективною скаргою до Міського психіатричного диспансеру КНП «МПД» ОМР на неадекватні дії їх сусіда ОСОБА_3 щодо свого здоровя та безпеки інших осіб.

Згідно висновку лікаря-психіатра КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея О.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує амбулаторної психіатричної допомоги, однак згоду на це не надає, має наявний тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

На підтвердження заявлених вимог лікарем-психіатром також суду надано копію історії хвороби ОСОБА_3 .

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

За приписами ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» - амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. Письмова заява про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку направляється до суду лікарем-психіатром. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави для надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди та без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність надання особі такої допомоги.

Згідно ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Отже суд не вправі перекладати на себе компетенцію прийняття рішення про необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, однак зобовязаний перевірити законність висновку лікаря-психіатра щодо прийняття такого рішення у сукупності з іншими доказами наявності умов викладених у ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Стаття 25 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачає, що особи, яким надається психіатрична допомога, мають права і свободи громадян, передбачені Конституцією України (254к/96-ВР) та законами України. Обмеження їх прав і свобод допускається лише у випадках, передбачених Конституцією України, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Кондратея Олексія Вікторовича про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 без її згоди.

Керуючись ст.ст. 5,6,10, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.

Надати амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без її згоди, під нагляд лікаря-психіатра за місцем її проживання на строк 6 (шість) місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги (частина восьма статті 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.11.2020 року.

Суддя

Присяжні: