Провадження № 2-н/127/638/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., ознайомившись із заявою Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року Комунальне підприємство «Вінницяоблводоканал» звернулось до суду з вказаною заявою та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 4263,70 грн., а також оплачений судовий збір в розмірі 192,10 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Виходячи з положень вказаної вище статті, суд вважає, що заявлена вимога не відноситься до вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, з таких підстав.

В заяві про видачу судового наказу вказано, що сума боргу по договору реструктуризації заборгованості №110 від 09.11.2018 року, яка залишилась не погашеною становить 3253,22 грн. Разом з тим, матеріали заяви не містить відомостей про суми сплачених ОСОБА_1 грошових коштів на виконання умов договору реструктуризації та суму залишку заборгованості за цим договором.

Також в змісті заяви про видачу судового наказу зазначено, що за період з 01.10.2018 року по 30.11.2019 року боржнику було нараховано за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 1079,16 грн., з них надана субсидія на суму 68,68 грн. Різниця між нарахуванням за послуги та оплатою склала 1010,48 грн. Однак, належних доказів на підтвердження даних відомостей, заявником не надано. Оборотна відомість не містить даних про часткову оплату боржником послуг.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги щодо заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення на суму, яка вказана у заяві про видачу судового наказу.

Таким чином, дана вимога підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження, а тому Комунальному підприємству «Вінницяоблводоканал» слід відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд вважає за можливе роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165-166, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: