КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/640/2020
У Х В А Л А

10 січня 2020 року місто Київ

справа № 757/15473/19-ц

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Батрин О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 08 жовтня 2019 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2019 року цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року повернуто до Печерського районного суду міста Києва для ухвалення додаткового рішення у даній справі.

08 січня 2020 року дана справа надійшла до Київського апеляційного суду після усунення недоліків.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що повний текст оскаржуваного рішення вона отримала лише 23 вересня 2019 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

23 вересня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримала повний текст оскаржуваного рішення, що підтверджується розпискою (а.с.79).

Апеляційна скарга подана представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду першої інстанції 08 жовтня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 у березні 2019 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила:

стягнути з АТ «Українська залізниця» на її користь нараховану, але не виплачену заборгованість із заробітної плати в сумі 14151,44 грн.;

суму середнього заробітку, за час затримки розрахунку, що складає 121906, 50 грн.;

компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 2670,85 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_1 при пред`явленніпозову були заявлені, зокрема, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, за які вона не звільнена від сплати судового збору.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такіправовівисновкимістяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18)та ухвалах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі №505/3097/17, від 28 лютого 2019 року у справі №442/2603/18, від 05 березня 2019 року у справі № 554/7844/18, від 21 березня 2019 року у справах №341/437/18, №544/528/18-ц.

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за апеляційне оскарження судовогорішенняу частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з вищевикладеного апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1868,65 грн. (1245,77*150%).

Разом з тим, при подачі апеляційної скарги представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано клопотання, в якому остання просила відстрочити сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, у зв`язку з тяжким матеріальним станом позивача.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом не надано суду доказів на підтвердження майнового стану позивача ОСОБА_1 , який би унеможливлював сплату нею судового збору, зокрема довідки з податкових органів.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що підстави для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року відсутні, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне відстрочення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

А відтак у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1868,65 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Батрин О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та компенсації залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.