Справа № 2-1645/2010
Провадження № 4-с/645/6/20
УХ В А Л А

Іменем України

10 січня 2020 р. Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання Волкова А.Р.,

учасники судового процесу:

особа, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 адвокат Барчук А.В.,

державник виконавець Андрусь П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь Павла Андрійовича, стягувач ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь П.А., в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного направлення після реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження постанови від 29 березня 2019 року про скасування заходів примусового виконання у рамках ВП №20768782 супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням електронного підпису до бази уповноваженого органу Держприкордонслужби для вилучення інформації про ОСОБА_1 з бази даних.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що Фрунзенським районним судом міста Харкова у 2010 році була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. На виконання судового рішення 13.07.2010 року Фрунзенським районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист № 2-1645, який знаходиться на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Постановою державного виконавця від 25 травня 2018 року, винесеною у рамках даного виконавчого провадження, було встановлено тимчасове обмеження боржника (заявника) у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Станом на 29 березня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів боржником у виконавчому провадженні була погашена в повному обсязі. Постановою від 29 березня 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про скасування заходів примусового виконання, застосованих державним виконавцем, у тому числі за постановою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України № 20768782 від 25.05.2018 року. У зв`язку із скасуванням тимчасового обмеження, на підставі гостьового виклику у вересні 2019 року заявник планував подорож до держави Ізраїлю, на святкування дня народження своєї матері. Рішенням від 28 вересня 2019 року заступника начальника відділу - начальника 3-го відіпс впс «Бориспіль-1» заявнику було відмовлено в перетинанні державного кордону України. У якості підстави такої відмови було зазначено наявну заборону відповідно до постанови Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.05.2018 року № 0. 23 жовтня 2019 року заявником було отримано відповідь, в якій Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що відповідна постанова від 25.05.2018 року була передана до бази даних Державної прикордонної служби України лише 27 березня 2019 року та станом на 11 жовтня 2019 року продовжує перебувати на виконанні в органах охорони державного кордону. Бездіяльність державного виконавця, що виразилася у ненаправленні відповідного повідомлення та постанови для вилучення особи із відповідної бази порушило право на свободу пересування заявника. В зв`язку з чим заявник був змушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Барчук А.В., підтримали викладені в скарзі вимоги та просили їх задовольнити.

Державний виконавець Андрусь П.А. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що у зв`язку з помилкою в роботі системи АСВП постанову від 29.03.2019 року про скасування заходів примусового виконання було направлено рекомендованим поштовим повідомленням з описом вкладення на адресу Державної прикордонної служби України.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані вказаними особами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень, приходить до наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенство права; законність; справедливість, неупередженість та об`єктивність; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду від 28 квітня 2010 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання про стягнення судового збору. Вказане рішення учасниками справи не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання судового рішення 13.07.2010 року Фрунзенським районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист № 2-1645, який знаходиться на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою від 28.07.2010 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 20768782.

Постановою державного виконавця від 25 травня 2018 року, винесеною у рамках даного виконавчого провадження, було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Станом на 29 березня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів боржником у виконавчому провадженні була погашена в повному обсязі, що підтверджується матеріалами скарги та не заперечувалося державним виконавцем у судовому засіданні.

Постановою від 29 березня 2019 року державним виконавцем прийнято рішення про скасування заходів примусового виконання, застосованих державним виконавцем, у тому числі за постановою про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України № 20768782 від 25.05.2018 року.

Рішенням від 28 вересня 2019 року заступника начальника відділу - начальника 3-го відіпс впс «Бориспіль-1» громадянину України ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону України. У якості підстави такої відмови було зазначено наявну заборону відповідно до постанови Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25.05.2018 року № 0.

30 вересня 2019 року з метою з`ясування підстав такого рішення заявник звернувся із письмовими заявами на адресу Державної прикордонної служби України та Фрунзенського районного суду міста Харкова.

На вказане звернення відповіддю від 16.10.2019 року Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що в органах охорони державного кордону виконується постанова Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.05.2018 року ВП№ 20768782. Відповідна постанова від 25.05.2018 року була передана до бази даних Державної прикордонної служби України лише 27 березня 2019 року, та станом на 11 жовтня 2019 року продовжує перебувати на виконанні в органах охорони державного кордону.

Право на свободу пересування закріплено у ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 4 розд. ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції на час виниклих відносин) тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

У судовому засіданні державний виконавець стверджував про відсутність порушень з його боку оскільки у зв`язку з помилкою в роботі системи АСВП постанову від 29.03.2019 року про скасування заходів примусового виконання було направлено рекомендованим поштовим повідомленням з описом вкладення на адресу Державної прикордонної служби України.

Проте, опис вкладення, наданий державним виконавцем на обґрунтування його заперечень за скаргою, не може слугувати доказом направлення саме постанови від 29 березня 2019 року про скасування заходів примусового виконання, застосованих державним виконавцем у виконавчому провадженні № 20768782, оскільки у цьому описі відсутнє посилання на ідентифікуючі реквізити відповідної постанови.

Окрім того, згідно п. 5 розд. ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 256/5/65 (далі Порядок), інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим документом про стягнення аліментів.

Після реєстрації в Системі документа, на підставі якого здійснюється вилучення інформації з бази даних, та супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису зазначена інформація передається виконавцем за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Згідно п. 8 Положення у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють інформаційний обмін згідно із цим Порядком, уповноважений орган Держприкордонслужби надсилає інформацію в паперовому вигляді на поштові адреси органу державної виконавчої служби, державний виконавець якого виніс відповідну постанову, приватного виконавця з подальшим обов`язковим унесенням такої інформації до Системи в день усунення причин, що перешкоджали інформаційному обміну.

Суду державним виконавцем не було надано доказів наявності технічних підстав, що унеможливили у березні 2019 року та в подальшому інформаційний обмін згідно із вказаним Порядком та доказів того, що в день усунення причин, що перешкоджали інформаційному обміну, постанова від 29.03.2019 року по ВП № 20768782 про скасування заходів примусового виконання після реєстрації в Системі та відповідний супровідний лист на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису були передані виконавцем за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Таким чином, суд вважає встановленим, що у даному випадку мала місце неправомірна бездіяльність державного виконавця, яка призвела до порушення права ОСОБА_1 на свободу пересування, і яка виразилася у своєчасному ненаправленні у встановленому порядку після реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження постанови від 29 березня 2019 року про скасування заходів примусового виконання у рамках ВП № 20768782 супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для вилучення інформації про ОСОБА_1 з бази даних.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 447, 450, 451, 452 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Андрусь Павла Андрійовича щодо своєчасного ненаправлення після реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження постанови від 29 березня 2019 року про скасування заходів примусового виконання у рамках ВП № 20768782 супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для вилучення інформації про ОСОБА_1 з бази даних.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або в день прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 11.01.2020 року.

Суддя -