Справа № 577/3413/20
Провадження № 2/577/1100/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Конотопської міської ради, треті особи: управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, комунального підприємства «Конотопське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж «А-1», площею 18,5 кв.м, біля будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить кв. АДРЕСА_2 , в якій він проживає разом із своєю сім`єю. У 2007 році на вільній земельній ділянці біля свого будинку він розпочав будівництво гаражу для зберігання власного автотранспорту, яке закінчив на початку 2008 року. З того часу і по даний час він користувався зазначеним гаражем. На даний час вирішив оформити право власності на вищевказаний гараж та право користування земельною ділянкою. Він звернувся із заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаражу, але йому було відмовлено та повідомлено, що вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. У зв`язку з чим він змушений звернутися з вищевикладеним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 60).

Відповідач: виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 40-42).

Третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, покладається на розсуд суду (а.с. 53,54).

Третя особа: КП Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, покладається на розсуд суду (а.с. 52).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

З копій приписів № 170 від 31.03.2017 року вбачається, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві гаражу по АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_1 збудував його без дозвільних документів. Зобов`язано прийняти гараж в експлуатацію до 01.10.2017 року (а.с. 6) 20.12.2017 року та 23.10.2018 року винесені приписи з тими ж вимогами (а.с. 7,8)

Згідно довідки-характеристики та технічного паспорту від 21.05.2020 року гараж «А-1», розташований біля будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 18,5 кв.м, має вартість 67428 грн. (а.с. 9-13)

З копії довідки від 04.07.2008 року № 1-26/А-505 вбачається, що міська рада розглянула звернення ОСОБА_1 з питань приватизації земельної ділянки під гаражем та надання дозволу на узаконення вже збудованого гаражу повідомляє, що тільки після позитивного вирішення питання узаконення вже збудованого гаражу можливо буде розглянути питання надання йому земельної ділянки (а.с. 14)

З копії довідки управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області від 05.04.2017 року № 40-1018/1219-17 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у визнанні за ним права власності на самочинно збудований гараж та повідомлено, що вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку (а.с. 16).

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 127 від 20.01.2020 року, з наданої на дослідження схеми земельної ділянки, на якій нанесено охоронну зону інженерних мереж в місці розташування досліджуваного гаражу, вбачається, що конструктивні елементи гаражів, навпроти безпосередньо перетинають охоронну зону інженерних мерж, що є порушенням п. 7.12 ДБН В.2.5-20:2018 ГАЗОПОСТАЧАННЯ та п. 11.25 ДБН В.2.5-39:2008 ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ, таким чином, в разі перебудови досліджуваного гаражу з дотриманням вимог будівельних норм (за межами охоронної зони) розгляд питання щодо дотримання протипожежних відстаней між індивідуальними гаражаи є недоцільним. Оскільки з наданої на дослідження схеми земельної ділянки, на якій нанесено охоронну зону інженерних мереж в місці розташування досліджуваного гаражувбачається, що констурктивні елементи гаражу (стіна, фундамент куда будівлі) претинає охоронну зону інженерних мереж, порушується вимога п. 11.25 ДБН В.2.5-39:2008 Теплові мережі, для зебезпечення технічного обслуговування теплових мереж необхідно вирішити питання щодо перебудови будівлі гаража. Проведеним дослідженням встановлено, що проведення перебудови гаражу по АДРЕСА_1 є можливим з урахуванням приведених вимог державних будівельних норм та оформлення належних чином земельної ділянки. Тобто усунення порушень містобудівного законодавства, вказаних в наданих на дослідження документах, можливе шляхом перебудови гаражу, схематично варіант перебудови гаражу представлений в додатку 2 до висновку. Крім того, можуть бути запропоновані інші варіанти перебудови з дотриманням будівельних вимог (а.с. 21-26)

З копії свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1994 року вбачається, що ОСОБА_1 та членам його сім`ї належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 27)

Згідно копії висновку експерта за результатами проведення будівельо-технічного дослідження від 10.07.2020 року № 02/20, при проведенні обстеження збудованого ОСОБА_1 індивідуального гаража по АДРЕСА_1 , вбачається, що технічний стан будівлі індивідуального гаража класифікується, як нормальний, категорія технічного стану «1», відстані, дефекти та пошкодження, які знижують несучу здатність, міцність та довговічність коструктивних елементів будівлі та не пошкоджують нормальній експлуатації за призначенням. Тобто, прийняті конструктивні рішення, при виконанні будівельних робіт забезпечують необхідну несучу спроможність будівлі. Відстань від гаража по АДРЕСА_1 згідно обстеження та замірів становить 28 м, що відповідає санітарним та протипожежним вимогам ДБН Б.2.2-12:2019. З наданої на дослідження схеми земельної земельної ділянки, на якій нанесено охоронну зону інженерних мереж і місці розташування досліджуваного гаражу, вбачається, що конструктівні елементи гаражу (стіна, фундамент кута будівлі) не перетинає охоронну зону інженерних мереж, що відповідає вимогам п. 11.25 ДБН В.2.5-39:2008 Теплові мережі. Відстань по горизонталі від будівельних конструкцій теплових мереж до фундаментів будівель та споруд при прокладанні в тунелях і непосадочних грунтах становить не менше 2м. Згідно плану земельної ділянки відстані від лінії тепломережі до фундаменту гаража 2-3,5 м, що відповідає ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова території, ДБН В.2.5-39-2008. Інженерне обладнання будинків та споруд. Зовнішні мережі та споруди. Теплові мережі. ДБН Б.2.2-12:2019 додаток И.1. відстань (по горизонталі) від фундаментів будівельних споруд до підземних мереж газопроводів горючих газів низького тиску 0,005 МПа не менше 2 м, згідно плану земельної ділянки відстань від лінії газопроводу до фундаменту гаражу - більше 5 м, що відповідає ДБН Б.2.2-12:2019, ДБН В.2.5-20:2018 Інженерне обладнання будинків та споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання. Розташування підземних кабелів відсутнє. ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій п. 10.8.3 стор. 75, в умовах житлової забудови до 5- ти поверхів постійне збереження легкових автомобілів доцільно передбачити у малоповерхових окремо розташованих наземних гаражах найпростіших типів. При будівництві гаража по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не порушив державно-будівельні норми зазначені у висновку (а.с. 28-34)

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Враховуючи те, що будівництво гаражу «А-1», площею 18,5 кв.м біля будинку, за адресою: АДРЕСА_1 виконано з додержанням будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних норм і правил, тривалість знаходження гаражу, доцільність збереження легкових автомобілів, в умовах 5-ти поверхової житлової забудови, у малоповерхових окремо розташованих наземних гаражах найпростіших типів, зважаючи на те, що забудова не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 328, 375, 376 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж «А-1», площею 18,5 кв.м, біля будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.