Справа №522/8676/20
Провадження №2/522/4805/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить суд поділити спільне сумісне майно подружжя, наступним чином:

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 , зі складу спільного сумісного майна: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м. (житлова площа:12 кв.м.); квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 99,9 кв.м. (житловою площею: 36,7 кв.м.), опис: квартира складається з двох житлових кімнат, згідно технічного паспорту.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м. (житлова площа:12 кв.м.); квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 99,9 кв.м. (житловою площею: 36,7 кв.м.), опис: квартира складається з двох житлових кімнат, згідно технічного паспорту.

У приватну власність ОСОБА_2 зі складу спільного сумісного майна, виділити: квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 74,9 кв.м. (житлова площа 40,5 кв.м.); ежитлове приміщення №7к, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 3,3 кв.м; машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 14,4 кв.м легковий автомобіль HYUNDAI І10, рік випуску 2016, об`єм двигуна 1248 см.куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на: квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 74,9 кв.м. (житлова площа 40,5 кв.м.); нежитлове приміщення АДРЕСА_6 загальною площею 3,3 кв.м; машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 14,4 кв.м; легковий автомобіль HYUNDAI І10, рік випуску 2016, об`єм двигуна 1248 см.куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач мотивує вимоги тим, що спільне майно подружжя підлягає поділу в порядку, який запропонований в позовних вимогах.

09 червня 2020 року провадження у справі відкрито, встановлений загальний порядок розгляду справи. 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження.

12 серпня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення відповідачки в яких вона зазначила, що майно є спільною власністю подружжя.

Зустрічний позов від відповідачки не надходив.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Наполягав на здійсненні поділу спільного майна подружжя в порядку, який зазначений в позовній заяві. Вважає, що оскільки вартість майна, яке підлягає виділу позивачу більше, тому останній зможе компенсувати різницю вартості.

Відповідачка та ії представник заперечували проти поділу майна в порядку, який запропонований позивачем, оскільки вартість майна, яке позивач просить виділити йому в особисту власність перевищує вартість майна яке підлягає передачі ій. Крім того, зазначила що ій не потрібен автомобіль, оскільки на його утримання необхідно витрачати додатковий час та кошти. Також відповідачці не потрібно паркомісце та кладовка, які разом із автомобілем є неподільним майном. Відповідачка заперечувала проти такого поділу майна.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, в межах позовних вимог, встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 15.07.2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис № 455.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька - ОСОБА_4 .

За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було набуто у спільну сумісну власність наступне майно:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 кв.м. (житлова площа: 12 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 16849907. Право власності зареєстровано за ОСОБА_5 07.10.2016р., державний реєстратор - Шушулков Максим Дмитрович, Державне підприємство "Центр обслуговування громадян". Підстава виникнення права власності - договір поруки (інвестиційний договір), серія та номер: 12, виданий 14.08.2013, видавник: ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "КАРЕТПРОЕКТ".

Відповідно до звіту №270720-1ЖК Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість квартири складає 1170337,72 гривень без врахування ПДВ на дату оцінки 24 липня 2020 року.

- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 74.9 кв.м. (житлова площа: 40.5 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 8384293. Право власності зареєстровано за ОСОБА_5 13.01.2015р., державний реєстратор - Антінескул Юлія Василівна, Одеське міське управління юстиції. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 32230406, виданий 15.01.2015, видавник: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області Антінескул Ю.В.

Відповідно до звіту №270720-1ЖК Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість квартири складає 1871593,04 грн. без врахування ПДВ на дату оцінки 24 липня 2020 року.

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 3,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 8383863. Право власності зареєстровано за ОСОБА_5 13.01.2015р., державний реєстратор - Антінескул Юлія Василівна, Одеське міське управління юстиції. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 32228508, виданий 15.01.2015, видавник: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області Антінескул Ю.В.

Відповідно до звіту №270720-3ЖК Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість нежитлового приміщення складає 43593,93 грн. без врахування ПДВ на дату оцінки 28 липня 2020 року.

- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , загальною площею 99.9 кв.м. (житлова площа: 36.7 кв.м.), опис: квартира складається з двох житлових кімнат, згідно технічного паспорту, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 14248435. Право власності зареєстровано за ОСОБА_5 20.04.2016р., державний реєстратор - приватний нотаріус Іллічова Наталія Артемівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 1983, виданий 20.04.2016, видавник: Іллічова Н. А., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу;

Відповідно до звіту №270720-3ЖК Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість квартири складає 2810206,48 грн. без врахування ПДВ на дату оцінки 28 липня 2020 року.

- машиномісце АДРЕСА_10 , загальною площею 14.4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 8387149. Право власності зареєстровано за ОСОБА_5 13.01.2015р., державний реєстратор - Антінескул Юлія Василівна, Одеське міське управління юстиції, Одеська обл. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданий 15.01.2015, видавник: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області Антінескул Ю.В..

Відповідно до звіту № 270720-4 НК Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість машиномісця складає 297003,14 грн. без врахування ПДВ на дату оцінки 28 липня 2020 року.

- легковий автомобіль HYUNDAI І10, рік випуску: 2016, об`єм двигуна: 1248 см.куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата державної реєстрації за ОСОБА_5 - 29.10.2016 року.

Відповідно до звіту № 270720-5 ТЗ Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОКОНСАЛТ БТІ» ринкова вартість автомобіля складає 289191,50 грн. без врахування ПДВ на дату оцінки 28 липня 2020 року.

Позивач зазначає, що в досудовому порядку питання про поділ майна не вирішував, а звернувся до суду з зазначеним позовом.

Так, припинення режиму спільного майна подружжя відбувається на основі закону або договору незалежно від розірвання шлюбу. За конструкцією спору, позивач просить виділити йому окремо виділені об`єкти нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 (1170337,72 гривень) та квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 (2810206,48 грн), а відповідачці виділити: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 (1871593,04 грн.); нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 7к (43593,93 грн.); машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 (297003,14 грн.) легковий автомобіль HYUNDAI І10, рік випуску: 2016, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (289191,50 грн.). Припинити право спільної сумісної власності подружжя. Вимоги про визнання права власності на окремі об`єкти нерухомого майна в результаті їх поділу учасниками справи не заявлені.

Отже, загальна вартість нерухомого майна, яке позивач просить йому виділити складає 3 980 554,2 гривень перевищує на 1 479 162,59 гривень вартості майна, яке позивач просить виділити відповідачці (2 501 381,61 гривень).

Припинення режиму спільної власності призводить до перерозподілу спільного майна, майнових прав та обов`язків подружжя у різні способи залежно від матеріальних норм законодавства.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених; статтею 365 ЦК України.

Положення цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й підлягає реєстрації права власності на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою.

У пункті 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Утім, присудження майна у спосіб та порядок, який заявлений позивачем порушує принцип рівності у праві спільної сумісної власності подружжя. Вимоги про стягнення компенсації за відхилення від рівності часток у спільному майні подружжя з покладенням обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми слідує із ст. 71 ч. 4, 5 СК України позивачем не були заявлені.

В ході судового розгляду справи представник позивача вважав можливим присудити майно в натурі, вартість якого більше одному з подружжя та стягнути з нього компенсацію, а відповідачка згоду на отримання компенсації не надала, а також вважала, що такий порядок поділу майна призведе до зменшення ії частки.

Таким чином, присудження майна в натурі одному з подружжя без покладення на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його часку грішми та за відсутністю згоди іншого з подружжя порушує такі принципи, як справедливість та рівність при регулюванні майнових відносин між подружжям.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

При таких обставинах, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, тому у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 51, 55, 56 Конституції України, ст. ст. 3, 57, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07 грудня 2020 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

26.11.2020