Справа № 683/3335/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування

виконавчого комітету Старокостянтинівської міської

ради Хмельницької області Сторожук О.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/3335/19, 2/683/449/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області, органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом ОСОБА_2 і просить позбавити його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від 11 жовтня 2007 року. В період шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Вказує, що з 2005 року дитина проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу й до цього часу ОСОБА_2 ігнорує свої батьківські обов`язки, не приймає участі у вихованні сина, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не сплачує присуджені з нього аліменти, внаслідок чого станом на 01 вересня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 72898 грн 68 коп. Зазначає, що будь-яких перешкод для виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків вона не створює, а навпаки неодноразово пропонувала йому спілкуватись з сином ОСОБА_4 , відвідувати батьківські збори та брати іншу участь в його вихованні та утриманні. ОСОБА_5 поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 , що буде відповідати інтересам дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов у повному обсязі та наполягала на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову категорично заперечив, посилаючись на те, що він бажає бути батьком для сина ОСОБА_4 , хоче спілкуватись з ним, однак через неприязні відносини із позивачкою та її родиною втратив зв`язок із сином. Вказав, що по можливості сплачує аліменти. Тому, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Сторожук О.О. вважає, що позов підлягає до задоволення.

Представник органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області Вікарська Н. подала заяву, у якій розгляд справи просить здійснювати без участі представника, позов підтримує в межах висновку органуопіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 жовтня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області від 11 жовтня 2007 року (актовий запис №229). У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає з матір`ю, яка займається її вихованням та утриманням.

Згідно рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2006 рокуз ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. За період з 01 березня 2019 року по 01 вересня 2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 72898 грн 68 коп.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17 грудня 2007 року; свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 21.02.2006 року; рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2006 року, яке набрало законної сили 06.01.2007 року; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-165 від 29.01.2007 року, виданого Старокостянтинівським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №24107 від 18 вересня 2019 року; довідкою Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області №520 від 13 вересня 2019 року про склад сім`ї ОСОБА_1 ; актом про обстеження побутово-житлових умов ОСОБА_1 , складеним 23 жовтня 2019 року комісією Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області; інформацією про участь батьків у вихованні ОСОБА_3 . Паплинецької ЗОШ І-ІІ ступенів Старосинявської селищної ради Старосинявського районну Хмельницької області та Старосинявської селищної ради Старосинявського районну Хмельницької області; характеристикою Паплинецької ЗОШ І-ІІ ступенів Старосинявської селищної ради Старосинявського районну Хмельницької області №7 від 17.10.2019 року на ОСОБА_3 ; характеристикою на ОСОБА_1 Старосинявської селищної ради Старосинявського районну Хмельницької області.

Судом також встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини, через що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків й останній раз спілкувався з сином у 2015 році, вінне приймає участі у вихованні сина, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє батьківської турботи і уваги до дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Неприязні відносини між батьками дитини та їх небажання спілкуватися між собою, що призводить до зменшення чи повного припинення побачень із дитиною, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з сином ОСОБА_4 та брати участь у його вихованні, натомість встановлено, що між сторонами існує тривалий конфлікт, що негативно вплинув на взаємовідносини відповідача із сином, який є неповнолітнім та залишився проживати із матір`ю.

Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається мати, не свідчить про те, що батько дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між батьками дитини конфлікту чи погіршення їх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.

Наявність заборгованості по аліментах у відповідача на користь позивача на утримання дитини сама по собі не є достатньою підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав.

В матеріалах справи наявні висновки органів опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 лютого 2020 року та виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 20 липня 2020 року.

Орган опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області у своєму висновку від 17 лютого 2020 року вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4 є доцільним і відповідає інтересам дитини.

З висновку органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 20 липня 2020 року, вбачається, що оскільки ОСОБА_2 висловив намір у подальшому належним чином виконувати батьківські обов`язки та враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування у вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Позивачкою, не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що батько дитини особливо неблагонадійний і спілкування з ним суперечить інтересам неповнолітнього ОСОБА_3 .

Стаття 19 СК України встановлює, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За таких обставин, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 лютого 2020 року, оскільки цей висновок немотивований і суперечить інтересам дитини.

Встановивши відсутність свідомого нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, а також те, що батько дитини виявляв намір спілкуватись з сином, проти позбавлення батьківських прав категорично заперечує, раніше до відповідача не застосовувались попередження про необхідність змінити спосіб життя, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. При цьому ОСОБА_2 слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а на органи опіки і піклування слід покласти контроль за виконанням ним своїх батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на органи опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області та виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_4 , виданий 09 лютого 2000 року Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Третя особа: орган опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Івана Франка, 8 смт. Стара Синява Хмельницької області, .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя: