Справа №: 398/3212/20
провадження №: 2/398/1653/20
"30" листопада 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю - адвокат Шлякова Н.В. до ОСОБА_2 , законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Олександрійська міська рада як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Представник позивача звернулася до суду з позовом в інтересах позивача, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.1996 року йому належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі крім нього зареєстрований його син ОСОБА_4 та онук, відповідач по справі, які не є співвласниками квартири. Його син перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , 1986 року народження. Від спільного проживання у них народився син, онук позивача, ОСОБА_2 , який був зареєстрований у вказаній квартирі. В серпні 2005 року син припинив спільне проживання з ОСОБА_6 . Вона разом з дитиною виїхала з квартири. З цього часу, відповідач не проживає у квартирі, його майно в квартирі відсутнє. В зв`язку з реєстрацією відповідача він не має можливості оформити житлову субсидію.
Позивач у судовому засіданні підтримав позов із зазначених у ньому підстав. Він також пояснив, що у віці 19 років його син одружився з ОСОБА_3 , вони поселилися у належній позивачу квартирі, у них народився син, однак приблизн очерез пів року невістка залишила його сина та виїхала із зазначеної квартири разом із їх спільним сином. На прохання позивача повернутися вона відповіда категоричною відмовою.
Представник позивача адвокат Шлякова Н.В. підтримала позов із зазначених у ньому підстав. Також надала отриману на її запит довідку Богданівського сільського голови про місце реєстрації відповідача і законного представника. Також вона просила уточнити по-батькові законного представника відповідача, що невірно вказано у позові, просить вважати правильним: ОСОБА_3 .
Представник органу опіки і піклування Яковлєв Ю.О. не заперечував проти задоволення позову у зв`язку з наявністю підтвердження того, що дитина має інше зареєстроване місце проживання у с. Богданівка та проживає там разом з матір`ю.
Відповідач та його законний представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджуються зворотним поштовим повідомленням про отримання законним представником повістки суду за адресою її реєстрації, а також публікацією оголошення на сайті суду, отже вони вважаються належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Відвизу, інших заяв чи клопотання від них не надійшло.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно довідки КП «Житлогосп» №75 від 17.08.2020 року в квартирі по АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .
Згідно копії довідки №854/02-16 від 18.11.2020 року виданої Виконавчим комітетом Богданівської сільської ради на запит адвоката, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно довідки УДМС в Кіровоградській області від 12.10.2020 року наданої на запит суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно з довідкою, наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради 09.10.2020 № 3581/06/16, відомості щодо реєстрації або зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Реєстрі територіальної громади відсутні.
Згідно акту-розпорядження вих.№303 від 21.08.2020 року складеного за участі сусідів про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований але з серпня 2005 року не проживає ОСОБА_2 . На момент перевірки 21.08.2020 року ОСОБА_2 в квартирі був відсутній.
Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_10 повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Також вона пояснила, що у квартирі 7 зазначеного будинку проживає ОСОБА_1 . Свідок знає його сім`ю останні 32 роки. Стверджує, що приблизно 16 років тому вона була присутньою на весіллі сина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 із дівчиною ОСОБА_3 , вони деякий час проживали у зазначеній квартирі квартирі, у них народилась дитина, хлопчик. Однак через короткий час ОСОБА_3 з цим маленьким хлопчиком виїхала з квартири, про подальшу її долю свідку не відомо.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 . Свідок повідомив, що квартира №7 у цьому будинку належить ОСОБА_1 . У цій квартирі проживає його син ОСОБА_4 . Приблизно 15 років тому син позивача ОСОБА_4 у віці 17 років одружився із дівчиною, її ім`я свідок не знає, і деякий час вони проживали у цій квартирі. Приблизно через півроку-рік у них народилась дитина, однак через короткий час, свідок помітив, що дружина ОСОБА_4 з дитиною вже не проживає у зазначеній квартирі, спитав про це ОСОБА_4 і ОСОБА_1 і вони підтвердив, що його світлана з дитиною виїхали.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).
Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Отже, суд встановив, що відповідач більше 15 років не проживає у належній позивачу квартирі, виїхавши з неї разом зі своєю матір`ю, також його місце проживання зареєстровано разом із матір`ю у с. Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області. Згідно зазначених вище норм СК України місце проживання дитини визначається її батьками до досягнення нею віку 14 років визначається батьками, після досягнення цього віку, визначається самою дитиною. Відомостей про наявність спору між батьком відповідача ОСОБА_4 , який залишається зареєстрованим у належній позивачу квартирі, і його матір`ю ОСОБА_3 немає. Із доводів позивача і наданих ним доказів випливає, що ОСОБА_6 з дитиною ОСОБА_2 після припинення фактичних шлюбних відносин з сином позивача ОСОБА_4 добровільно виїхала разом із дитиною зі спірної квартири. Таким чином батьки визначили місце проживання дитини разом з матір`ю. Окрім цього, відсутні будь-які відомості про те, що відповідачу та його матері чинили перешкоди у користуванні будинком, який належить позивачу або вони іншим чином були обмежені у праві користуватися ним. Відсутні відомості про те, що відповідач по досягненні ним віку 10 та 14 років виявляв бажання проживати разом з батьком та йому перешкоджали у цьому. Натомість, надані суду докази, зокрема акт-розпорядження, показання свідків, пояснення позивача, довідка Богданівського селищного голови підтверджують, що ОСОБА_6 добровільно виїхала з будинку разом із сином ОСОБА_2 у 2005 році. Також суд враховує, що законний представник відповідача фактично отримала повістку суду за адресою: АДРЕСА_4 , де вона проживає і зареєстрована, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, однак до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву, заяв, клопотань, інших заперечень проти позову не подавала. Суду надано довідка про реєстрацію місця проживання відповідача і законного представника у с. Богданівка Знам`янського району. Також з урахуванням викладеного відсутні підстави для застосування норм ст. 17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства», оскільки місце проживання дитини було визначено її батьками, онук позивача вже досяг 15-річного віку, не проживає з позивачем, який є його дідом, має інше місце реєстрації а отже згідно норм Сімейного кодексу він не може вважатися членом сім`ї позивача.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, власних речей не зберігає, має інше зареєстроване місце проживання, його місце проживання визначене батьками з матір`ю, та після досягнення 14 років він не виявив бажання проживати разом з батьком, тому суд вважає, що реєстрація відповідача в житловому приміщенні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
На стягненні судових витрат позивач не наполягав, а отже з урахуванням ситуація, яка склалася, судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;
Олександрійська міська рада як орган опіки та піклування, адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, 59.
Повне рішення суду складено 03 грудня 2020 року.
Суддя В.В. Орловський