Справа №443/156/20
Провадження №2/443/900/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

08 грудня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади села Чорний Острів Жидачівського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулись до суду із позовом до Територіальної громади села Чорний Острів Жидачівського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, в якому просять встановити факт прийняття спадщини та визнати право власності на спадкове майно у рівних частинах.

Позивачі у підготовче судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Вивчивши подану заяву, оцінивши наведені позивачами підстави звернення до Жидачівського районного суду Львівської області з даною позовною заявою, суд дійшов наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

В обгрунтування заявленого позову позивачі покликаються на те, що фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом із ним, однак не зверталися у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформлення права власності на спадкове майно.

Згідно із вимогами ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Положеннями глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5 передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, як випливає із змісту позовної заяви, позивачі не звертались до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про її прийняття, а також не додали до позовної заяви доказів, які б свідчили про невизнання їх права на спадкове майно чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що свідчить про відсутність предмета спору.

Також, у випадку пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини, особа вправі звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того, підготовче судове засіданні у даній справі, призначене на 04.11.2020 року, було відкладене за клопотанням позивачів з метою уточнення позовних вимог, однак станом на 08.12.2020 року позивачі не подавали заяви про уточнення позовних вимог та в підготовче судове засідання не з`явились без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, звернення до суду із даним позовом суд розцінює як зловживання позивачами процесуальними правами, що є перешкодою для виконання завдань цивільного судочинства, передбачених ч.1 ст. 2 ЦПК України, а тому даний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.44, 258-260 ЦПК України України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади села Чорний Острів Жидачівського району Львівської області в особі Виконавчого комітету Чорноострівської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Жидачівський районнйи суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені удень його (її )проголошення або складення ,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий суддя С.І. Сливка