РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/342/20

Провадження № 22-з/4815/93/20

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органу державної влади,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 998 (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Понесені судові витрати Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області, Головному управлінню Державної казначейської служби України в Рівненській області компенсовано за рахунок держави в порядку встановленому КМ України.

02 грудня 2020 року Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області подало заяву про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції.

Просить роз`яснити резолютивну частину щодо порядку виконання рішення в частині компенсації судових витрат, оскільки Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області позбавлене можливості повернути судовий збір відповідно до Порядків визначених Постановами КМ України № 590 від 26 квітня 2006 року та № 787 від 03 вересня 2013 року і № 845 від 03 серпня 2011 року.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Такої необхідності не встановлено, тому колегія вважає за можливе провести розгляд заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У п.32 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою (необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю).

Згідно з ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

В силу зазначеної норми процесуального права роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Оскільки ОСОБА_1 в силу п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору в даній категорії справ про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органу державної влади та з нього не можуть бути стягнуті судові витрати, а апеляційним судом рішення ухвалено не на його користь, то вмотивувальній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України чітко зазначено, що судові витрати в виді сплаченого судового збору за подання апеляційних скарг ГУ ДГК та ГУ ДКС по 1261,2 грн. кожним (т.1 а.с.219, 244) підлягають компенсації за рахунок держави в порядку встановленому КМ України.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі колегія суддів в мотивувальній та резолютивній частині постанови відтворила формулювання використане законодавцем в диспозиції наведеної вище ч.6 ст.141 ЦПК України, тобто зазначила, щосудові витрати в виді сплаченого судового збору за подання апеляційних скарг ГУ ДГК та ГУ ДКС по 1261,2 грн. кожним (т.1 а.с.219, 244) підлягають компенсації за рахунок держави в порядку встановленому КМ України.

На даний час КМ України не врегульовано порядок компенсації судових витрат (збору) стосовно випадків аналогічних даному спору.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Виходячи з розуміння понять "компенсація" судового збору і його "повернення" у даному випадку вони за змістом є тотожними, тому при вирішенні заяви слід застосувати положення ст. 7 Закону України "Про судовий збір" щодо повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, тому за наслідками розгляду апеляційної скарги він підлягає компенсації (поверненню) стороні, яка його сплатила, з Державного бюджету України.

В даному випадку: платнику ГУДКСУ в Рівненській області; ; банк платника Держказначейська служба України м. Київ; рахунок платника UA 0080065, (платіжне доручення № 265 від30 червня 2020 року).

Враховуючи вищевикладене, заява Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про роз`яснення судового рішення підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про роз`яснення постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року - задовольнити.

Роз`яснити резолютивну частину постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року в цивільній справі № 569/342/20 в частині компенсації Головному управлінню Державної казначейської служби України в Рівненській області судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2020 року в розмірі 1261,20 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсацію судового збору слід розуміти, як повернення з Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України в Рівненській області сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору розмірі 1261,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич