Провадження № 2-о/201/179/2020
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02 грудня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, яка була передана судді Наумовій О.С. 01 грудня 2020 року.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі, виходячи з наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» прави про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Спір щодо спадкового майна підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Так, у поданій заяві про встановлення юридичного факту ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт, що вона постійно проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як чоловік та жінка, у період з 09 жовтня 2012 року по 13 липня 2020 року.

Виходячи зі змісту поданої заяви, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 на підставі ст. 1264 ЦК України, як особи, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що заявницею ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення факту, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з них вбачається спір про право, а саме, виникнення у заявниці та її сина права на спадкування за законом майна померлого ОСОБА_2 , що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 315, 259-260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу відмовити.

Роз`яснити заявниці, що вона має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вона вказала у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах. Позовна заява має відповідати вимогам статей 175 - 177 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова