Справа № 647/3067/19
№ провадження 2/647/70/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Миргород В.С.

при секретарі: Пилипчук О.Є.,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/3067/19 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мальцева Тетяна Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник адвокат Мальцева Т.В. не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, суд -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач в інтересах якої діє адвокат Мальцева Тетяна Володимирівна звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається земельної ділянки площею 9,03 га посвідчених Державним актом на право на земельну ділянку розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Відповідно до заповіту ОСОБА_4 майно, яке складається з земельної ділянки площею 9,03 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області заповіла позивачці ОСОБА_1 . Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивач не подала, оскільки про даний заповіт не знала. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_4 терміном на два місяці.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник-адвокат Мальцева Т.В. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву у якій просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволені позову наполягали.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, заявами від 09.01.2020 року просили розглянути справу за їх відсутності, позов визнали, проти його задоволення не заперечували.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Згідно з вимогами ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХО № 064060 ОСОБА_4 , являлася власником земельної ділянки загальною площею 9,03 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер :03:006:0011.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кошара, Бериславського району, Херсонської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Степнянською сільською радою Бериславського району Херсонської області 04 травня 2011 року, актовий запис № 5 (а.с. 17).

Після ОСОБА_4 залишилось спадкове майно-земельна ділянка площею 9,03 га, розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 квітня 2009 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення заповіла ОСОБА_1 посвідчений секретарем виконавчого комітету Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області та зареєстрований в журналі за №06 (а.с. 16).

Відповідно до довідки, виданої Степнянським сільським головою 04.09.2019 року за №449/02-26, заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за №47166410, зберігається у справах виконавчого комітету Степнянської сільської ради і станом на 27.04.2011 року не змінювався та новий не складався (а.с. 22).

Згідно довідок виданих Степнянською сільською радою Бериславського району Херсонської області 04.09.2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент складання заповіту проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За записами господарських книг, які ведуться із 1996 року по день смерті заміжня не була та не мала дітей (а.с. 22,23).

Згідно зі статями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

За визначеними книгою шостою Спадкове право ЦК України правилами право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно не проживала і у визначений наведеними нормами матеріального права строк заяву про прийняття спадщини не подавала.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 назвала ту обставину, що вона не знала про існування заповіту.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному, зокрема, у постанові від 06 вересня 2017 року, справа №315/765/14-ц, та висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 16 січня 2019 року, справа №647/1786/16-ц, які відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Також у цій постанові Верховного Суду України зазначено, що при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 2.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Аналогічні положення щодо обов`язків нотаріуса містилися в пункті 188 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, діючої на час виникнення спірних правовідносин, а відповідно до пункту 209 цієї Інструкції при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Приватний нотаріус Бериславського районного нотаріального округу Симутенко Т.Г. у листі від 16.10.2019 року №389/01-16 та як вбачається із інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Відсутність спадкової справи свідчить про те, що про складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заповіт до відома останньої після смерті спадкодавця в установленому законом порядку доведено не було, тому вона, не будучи спадкоємцем першої та другої черги за законом, не вбачала підстав для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, виходячи із положень цивільного законодавства, що регулює спадкове право, та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, провадження у справі за заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суди відкривають у разі відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З довідки, виданої Степнянським сільським головою 20.02.2019 року №149/02-26, а також свідоцтв про смерть, виданих Степнянською сільською радою 09.07.2012 року серії НОМЕР_2 та 11 січня 2019 року серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з нею за цією адресою були зареєстровані та проживали з 1995 року її брат- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та сестра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наведений факт свідчить про те, що, не подавши нотаріусу протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяви про відмову від прийняття спадщини, рідні брат та сестра ОСОБА_4 , які постійно проживали разом з нею на час відкриття спадщини та є спадкоємцями другої черги за законом, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заведені спадкові справи, отже відбувся перехід їх прав та обов`язків.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину за заповітом прийняла відповідачка ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину за законом прийняв відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до листа нотаріуса №54/01-16 від 21.02.2019 року, із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , звернулася ОСОБА_7 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як до лютого місяця 2019 року не знала про наявність спадку у вигляді земельної ділянки.

Нотаріус у порушення вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат» який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, не повідомив про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність спадку у вигляді земельної ділянки та наявність заповіту, що підтверджується матеріалами справи, а також подальші дії позивача свідчать про те, що позивач не втрачав інтерес до спадкового майна і бажав реалізувати своє право на його прийняття. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані позивачем обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за якими, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду було подано письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Суд приймає до уваги такі заяви відповідачів, не вбачає підстав вважати, що визнання відповідачами позову є не добровільним чи умовним, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що спадкова справа не заводилася за відсутності заяв від інших спадкоємців, заяву про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, відповідачі позов визнають у повному обсязі, тому суд вважає за доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування», керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 211, 259, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кошара Бериславського району Херсонської області, терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник позивача, адвокат Мальцева Тетяна Володимирівна, АДРЕСА_3 вул. Центральна, АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків/паспортні дані не відомі.

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне рішення складено 10.01.2020 року.

Суддя В. С. Миргород