Справа № 442/152/20
Провадження № 2-н/442/78/2020
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу із вимогою про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю«Універсальна бурова техніка» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» на її користь нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.01.2011. була прийнята на роботу в ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на посаду інженера з механічних випробувань 2-ї категорії випробувальної лабораторії, а 16.03.2017. була звільнена у зв`язку з ліквідацією товариства і призначено виплатити вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку. Стверджує, що заробітна плата при звільненні роботодавцем виплачена не була, внаслідок чого станом на сьогодні утворилась заборгованість в розмірі 14168,95 грн, яку виплатити підприємство відмовляється у зв`язку з відсутністю коштів. З врахуванням наведеного, просить видати судовий наказ про стягнення з ТзОВ «Універсальна бурова техніка» на її користь 14168,95 гривень нарахованої, але невиплаченої їй заробітної плати та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Розглянувши вказану заяву та матеріали, додані до неї, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, за п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника та обставини на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику розгляду заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011р. передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника.

Відповідно до п. 12 вищевказаної Постанови, - до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

При цьому заявницею ОСОБА_1 до поданої нею заяви додано розрахунковий листок за період з 01.03.2017 по 31.03.2017. із якого не можна встановити чи дійсно останній не виплачено ТзОВ «Універсальна бурова техніка» заробітної плати, що на думку суду не є належним документом, який свідчив б про безспірність розміру невиплаченої їй заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, а отже вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості.

Крім того, заявником не доведено, що станом на момент звернення до суду ТзОВ «Універсальна бурова техніка» (боржником) добровільно не виплачено спірної заборгованості, так як не надано належно оформленої довідки про заборгованість по зарплаті. Крім цього, заявником не надано належного розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, який підлягає до стягнення.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги саме на ту суму, яка вказана у заяві про видачу судового наказу.

Згідно п. 9 вищевказаної Постанови відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказують на наявність спору про право, є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Поряд з тим, згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника. У заяві не зазначено паспортні дані заявника, його реєстраційний номер облікової картки платника податків та ідентифікаційний код юридичної особи (боржника).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Додатково суд роз`яснює положення ч.1 ст.166 ЦПК України: що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.19, 161, 163, 165, 166, 260-261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка».

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно ст.ст.353,354, п.п.п.15.5 пп.15 п. 1 Розділу XIII(Перехідні положення) ЦПК України, ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання даної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.