Справа № 950/1146/20
Номер провадження 2/950/415/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

при секретарі Радковській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області № 267 від 23.10.2019 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини»;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 03.11.2012 року вона з третьою особою ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.10.2016 року шлюб був розірваний, з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини. Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір`ю, а з жовтня 2018 року, у зв`язку з її виїздами за кордон на заробітки, за домовленістю сторін дитина стала проживати разом з батьком.

При цьому позивачка на прохання ОСОБА_3 , вмотивоване необхідністю оформлення субсидії, 17.09.2019 року надала письмову заяву про відсутність заперечень проти визначення місця проживання та реєстрації судом, або будь-якою іншою установою малолітньої ОСОБА_2 за постійним місцем проживання та реєстрації її батька ОСОБА_3 .

Проте, після отримання вищевказаної заяви відповідач став збирати документи для обмеження прав матері дитини ОСОБА_5 та її баби ОСОБА_4 і 23.10.2019 року за його зверненням виконавчим комітетом Лебединської міськради прийнято рішення № 267 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини», яким визначено місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 .

Позивачка та її представник вважають, що дане рішення прийняте за ініціативою ОСОБА_3 , який діяв лише в своїх інтересах, за відсутності спору між сторонами, з порушенням вимог чинного законодавства та прав неповнолітньої дитини, її матері та баби. Тому представник позивачки звернулася до суду та просила визнати його незаконним та і скасувати.

В судове засідання позивачка, третя особа ОСОБА_4 та їх представник не з`явилися, надали суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, мотивувала свої заперечення тим, що рішення № 267 від 23.10.2019 року прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, в інтересах малолітньої дитини, після ретельного дослідження обставин справи службою у справах дітей та комісією з питань захисту прав дитини та просила в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, а його представник заперечив проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що оспорюване рішення органом місцевого самоврядування прийнято з врахуванням позиції позивачки, викладеної в заяві від 17.09.2019 року щодо визначення місця проживання дитини; після від`їзду позивачки за кордон вона не мала змоги брати участь у вихованні дитини і не проживала з нею; виконавчий комітет приймав рішення на підставі висновку служби в справах дітей від 21.10.2019 року та рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.10.2019 року прийнятих після перевірки заяви батька.

Зазначені висновок служби в справах дітей та рішення комісії з питань захисту прав дитини є чинними на час розгляду позову.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

З паспортів, карток, свідоцтв (а.с. 9-12, 14, 98), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 03.11.2012 року між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою по АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованим по АДРЕСА_2 , і/н НОМЕР_1 , був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 є рідною матір`ю позивачки.

З рішення (а.с. 13, 105-106), дослідженого в судовому засіданні, вбачається що 21.10.2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати з 05.08.2016 року та сплачувати ОСОБА_1 .

З договору, довідки (а.с. 15-17), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка в 2019-2020 роках працювала за кордоном в Польщі, в тому числі з 27.04.2020 року по 02.10.2020 року на посаді завскладом.

З заяви (а.с. 17, 102), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 17.09.2019 року нотаріально посвідчено заяву, якою позивачка не заперечила проти визначення місця проживання та реєстрації судом або будь-якими органами опіки та піклування дочки ОСОБА_2 за постійним місцем реєстрації та проживання її батька ОСОБА_3 .

З довідки (а.с. 19), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані по АДРЕСА_2 .

З рішення (а.с. 20, 107), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 23.20.2019 року рішенням виконкому Лебединської міської ради № 267 на підставі заяви ОСОБА_3 та висновку служби в справах дітей від 21.10.2019 року, з врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 17 від від 22.10.2019 року) визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_3 .

З ухвали (а.с. 20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 25.10.2019 року Лебединським райсудом було відкрито провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа відділ у справах дітей Лебединської міської ради про припинення стягнення аліментів за рішенням суду та аліментів на утримання

неповнолітньої дитини.

З довідок (а.с. 21-27), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 приймає участь у вихованні та утриманні дочки ОСОБА_2 .

З платіжних доручень (а.с. 28 30), досліджених в судовому засіданні вбачається, що в період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року позивачка та її мати ОСОБА_4 здійснювали перекази грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 .

З заяви (а.с. 97), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 20.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Лебединського міського голови з заявою розглянути питання про визначення місця проживання його доньки разом з ним.

З акту (а.с. 99), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що в результаті обстеження умов проживання батька ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , який є власником даної квартири, було встановлено що квартира забезпечена сучасними меблями та побутовою технікою, індивідуальним газовим опаленням. Для малолітньої ОСОБА_2 обладнана окрема кімната, в якій є все необхідне для дитини ліжко, шафа для одягу, іграшки, стіл для самопідготовки, комп`ютерна техніка.

З довідок, характеристики (а.с. 103-104, 108), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 з 07.09.2018 року працює в ФОП ОСОБА_6 на посаді вантажника, зарекомендував себе з позитивної сторони. Сума доходу за період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року становить 25 038 грн. 00 коп.

Вислухавши представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення, так як у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 03.11.2012 року до 26.10.2016 року проживали в зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з жовтня 2018 року у зв`язку з виїздами матері за кордон на заробітки, за домовленістю сторін стала проживати разом з батьком.

17.09.2019 року позивачка надала відповідачу письмову заяву про відсутність заперечень проти визначення місця проживання та реєстрації судом, або будь-якою іншою установою малолітньої ОСОБА_2 за постійним місцем проживання та реєстрації її батька ОСОБА_3

23.10.2019 року рішенням виконкому Лебединської міської ради № 267 на підставі заяви ОСОБА_3 та висновку служби в справах дітей від 21.10.2019 року, з врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 17 від 22.10.2019 року) визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_7 .

На думку позивачки, третьої особи ОСОБА_4 та їх представника рішення виконкому від 2.10.2019 року прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та прав неповнолітньої дитини, її матері та баби.

Вказані обставини були встановлені з пояснень осіб, які беруть участь в справі та матеріалів справи.

Згідно з ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові

дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою та її представником не було доведено того, що рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 23.10.2019 року суперечить чинному законодавству та порушує праванеповнолітньої дитини, її матері та баби.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача в тій частині, що органом місцевого самоврядування не було належним чином досліджено обставин справи, так як в судовому засіданні було встановлено, що 23.10.2019 року рішення виконкому Лебединської міської ради № 267 було прийнято на підставі не тільки заяви ОСОБА_3 , а й висновку служби в справах дітей від 21.10.2019 року та з врахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 17 від 22.10.2019 року) (а.с.. 20, 107), проте суду не було надано доказів того, що зазначені висновок служби в справах дітей та рішення комісії з питань захисту прав дитини не відповідають вимогам законодавства, були оскаржені іншими особами та втратили свою чинність.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача і в тій частині, що станом на жовтень 2019 року спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо місця проживання дитини не існувало і орган місцевого самоврядування не мав права застосовувати ст.ст. 160,161 СК України, так як в судовому засіданні було встановлено, що підставою розгляду питання і відповідно підставою винесення спірного рішення є заява ОСОБА_3 (а.с. 97), право звернення якого до органів влади та місцевого самоврядування гарантується чинним законодавством України.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача в тій частині, що

під час розгляду звернення ОСОБА_3 не було взято до уваги думку матері дитини, так як вказані доводи спростовуються заявою позивачки ОСОБА_1 від 17.09.2019 року про відсутність заперечень проти визначення місця проживання та реєстрації судом, або будь-якою іншою установою малолітньої ОСОБА_2 за постійним місцем проживання та реєстрації її батька ОСОБА_3 (а.с. 17, 102), яка була досліджена органом місцевого самоврядування при вирішенні питання.

Також суд не може взяти до уваги доводи сторони позивача в тій частині, що рішенням органу місцевого самоврядування провизначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком порушені права матері та інших родичів дитини, так як в судове засідання не було наведено обставин, які б свідчили про порушення зазначених прав та не надано доказів того, що за даних умов - коли мати дитини перебуває за кордоном на заробітках, орган місцевого самоврядування мав можливість прийняти інше рішення, яке могло кращим чином забезпечити права дитини та її родичів.

В той же час, суд бере до уваги доводи представників відповідача та третьої особи ОСОБА_3 в тій частині, що рішення № 267 від 23.10.2019 року є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в інтересах малолітньої дитини, після ретельного дослідження обставин справи комісією з питань захисту прав дитини, оскільки ці доводи стверджуються матеріалами справи (а.с. 97-108).

Тому, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 157-161 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області № 267 від 23.10.2019 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» відмовити.

Повне рішення складено 04.12.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Стеценко