Справа № 567/1472/19
УХВАЛА

08 січня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Назарук В.А., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторон позивача служба в справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про встановлення факту проживання дитини з матір`ю, відновлення права на отримання аліментів

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Острозького районного суду Рівненської області з позовом, в якому просить встановити факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з позивачем з червня 2014 року та змінити місце проживання дитини, визначене рішенням Рівненського міського суду від 02.02.2012, визначивши місце проживання дитини з матір`ю з червня 2014 року та відновити стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуто відповідно до рішення Рівненського міського суду від 23.11.2005, з червня 2014 року.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач фактично вказує на зміну обставин, що мають істотне значення при стягненні аліментів, зокрема про зміну місця проживання дитини, однак в позовних вимогах просить відновити стягнення аліментів з червня 2014 року, при наявності рішення Рівненського міського суду про припинення стягнення аліментів, без посилань на відповідні норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини, вказуючи при цьому, що незважаючи на наявність рішення про припинення стягнення аліментів, з відповідача продовжувалось стягнення аліментів на її користь. Таким чином позовна заява фактично не містить викладу обставин щодо порушення прав позивача. При цьому не визначено яким шляхом підлягає відновленню право позивача на отримання аліментів, оскільки позивач не просить стягнути аліменти з відповідача, не визначено їх розміру, порядку та строку стягнення. Таким чином, виклад обставин позовної заяви не в повній мірі відповідає змісту вимог позивача.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, позовною вимогою ОСОБА_1 зазначено відновлення права на отримання аліментів, то судом повинні враховуватися обставини, визначені ст.182 СК України.

Водночас, позивачем не зазначено відомостей про стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін; наявність у сторін інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та не зазначено доказів, що підтверджують дані обставини.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, які підтверджують місце проживання дитини з позивачем, не надано документів, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Одночасно, подана позовна заява з додатками не містить клопотань про витребування доказів, згідно ст.84 ЦПК України, в разі неможливості їх самостійного надання.

Окрім того, позовна заява не містить викладу обставин щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання дитини з позивачем та обгрунтувань необхідності заявлення такої вимоги.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Разом з тим, позивачем не зазначено та не надано відповідних доказів звернення до органу опіки та піклування з приводу розгляду органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини та не надано письмового висновку, який може бути доказом по даній категорії справ, а також не заначено доказів неможливості отримання даного доказу самостійно.

Отже, в поданій позовній заяві не повністю викладені обставини та відсутні послання на докази, якими позивач відповідно до норм матеріального права обґрунтовує своє право вимоги, зі змісту позовної заяви не зрозуміло яким чином передбачені шляхи поновлення прав позивача та необхідний засіб захисту права, який вона просить застосувати. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а визначена позивачем суть позовних вимог та викладені правові підстави, позбавляють можливості з`ясувати спосіб захисту її прав та межі доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали шляхом: уточнення позовних вимог з наданням виправленого позову відповідно до кількості осіб у справі; визначення яким шляхом підлягає відновленню право позивача на отримання аліментів, визначення їх розміру, порядку та строку стягнення; викладу обставин щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання дитини з позивачем та обгрунтувань необхідності заявлення такої вимоги; викладу обставин із зазначенням доказів щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини та сторін; наявності у сторін інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; зазначення доказів, які підтверджують місце проживання дитини з позивачем, надання документів, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини; зазначення доказів звернення позивача до органу опіки з приводу розгляду органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення факту проживання дитини з матір`ю, відновлення права на отримання аліментів, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.