02.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/7600/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/7600/2020
Номер провадження: 2-з/205/332/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю та виділення в натурі 1/2 частини квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю та виділення в натурі 1/2 частини квартири.

01 грудня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява від представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю та виділення в натурі 1/2 частини квартири. У такій заяві представник позивача просить суд накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та заборонити будь яким особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи та матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовними вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю та виділення в натурі 1/2 частини квартири.

Таким чином, відповідно до заявлених позовних вимог та матеріалів справи, між сторонами існує спір у тому числі щодо нерухомого майна у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Беручи до уваги, що забезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого рішення, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову може полягати у встановленням заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження такого спірного майна. На думку суду вжиття таких заходів забезпечення позову обумовить збереження такого майна, яке є предметом спору по даній цивільній справі, та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб.

Окрім цього, такі вжиті судом заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування спірним майном, а лише встановлюють заборону на його розпорядження на користь третіх осіб на час розгляду даної справи судом.

Одночасно із цим, суд вважає, що вимоги заявника про накладення арешту на вказане майно в даному випадку мають надмірний характер, і вжиття таких заходів позову одночасно із встановленою забороною на відчуження спірного майна становитиме надмірний тягар для відповідача. У зв`язку із чим заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає лише частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання особистою приватною власністю та виділення в натурі 1/2 частини квартири задовольнити частково.

2. Заборонити відповідачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) або іншим особам вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

3. В задоволені вимог заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відмовити.

4. Копію ухвали після її постановлення надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: Д.В. Мовчан