Ухвала

Іменем України

08 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 727/2483/20

провадження № 61-17562ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Липчук Василь Васильович,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2020 року у складі судді Семенко О. В. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - Першого ВДВС у м. Чернівці Південно-Західного МУМЮ) Липчука В. В.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 отримав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2020 року № 61386686 без печатки Першого ВДВС у м. Чернівці Південно-Західного МУМЮ. Крім того, зазначив, що у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що ОСОБА_2 підлягає вселенню у квартиру АДРЕСА_1 , проте сторонам виконавчого провадження належить 55/100 часток будинковолодіння НОМЕР_1 за вказаною адресою.

У зв`язку з викладеним заявник просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Першого ВДВС у м. Чернівці Південно-Західного МУМЮ Липчука В.В. про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2020 року № 61386686.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскаржувана постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2020 року є законною, зокрема містить підпис державного виконавця Липчука В. В., який скріплений печаткою установи. Адреса житлового приміщення, в яке підлягає вселенню стягувач, відповідає змісту рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 у листопаді 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його скарги.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами надано неналежну оцінку доводам його скарги щодо порушень, допущених державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження. Крім того, вважає, що апеляційний суд порушив його право на правничу допомогу, оскільки не розглянув клопотання його представника про перенесення судового засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Разом із касаційною скаргою заявник подає клопотання про зупинення дії та виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження.

У відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Стаття 124 Конституції України закріплює принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року, № 512/5 (далі - Інструкції) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 7 Інструкції постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2019 року зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_2 майном, шляхом вселення ОСОБА_2 в житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 87,70 кв. м, в тому числі житловою 68,60 кв. м та передання їй дублікатів ключів від вказаного житлового приміщення.

Рішення суду набрало законної сили і на виконання рішення суду у справі № 727/4776/18 видано 10 лютого 2020 року виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Першого ВДВС м. Чернівці Південно-Західного МУМЮ Липчука В. В. від 04 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61386686 на виконання виконавчого листа № 727/4776/18 виданого 10 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Встановивши, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема містить підпис державного виконавця та скріплена печаткою установи, а інформація, зазначена у вступній та резолютивній частинах постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідає змісту резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2019 року у справі № 727/4776/18, на виконання якого був виданий виконавчий документ, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Обґрунтованими є також висновки судів про те, що відсутність печатки на копії постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана на адресу боржника, не може бути підставою для визнання незаконними дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови.

З урахуванням того, що інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги, яким суд дав належну оцінку та достатньо аргументував свої висновки, Верховний Суд не вбачає підстав повторно вдаватися до їх аналізу.

Доводи стосовно порушення апеляційним судом права ОСОБА_1 на правничу допомогу не знайшли свого підтвердження, оскільки у відповідності до положень частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання заявника про зупинення дії та виконання оскаржуваних судових рішень не розглядалось.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Липчука Василя Васильовича, заінтересована особа - ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 листопада 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик