ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03 грудня 2020 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 747/664/19
Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л.В.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/45/20
Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,
за участю секретаря Шапко В.М.,
розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
Так, 14.03.2020 між адвокатом Жигуном С.С. та ОСОБА_2 (замовник) укладено договір про надання правової допомоги № 14-03/20. Згідно з пп. 3.1 та 4.1 цього договору, замовник сплачує адвокату винагороду за правову допомогу за домовленістю сторін; розмір оплати праці адвоката, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору (копія цього договору на арк. 206).
Решту судових витрат у справі: 2000 грн 00 коп. згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 33 від 26.02.2020 (арк. 102) і 19 грн. 24 коп. поштові витрати за надсилання відповіді на відзив на позов відповідно до фіскального чека від 04.03.2020 (арк. 112) ОСОБА_2 понесено у зв`язку з розглядом справи в суді І інстанції.
Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводять суд таких висновків.
Згідно з пп. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються та встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Іншого щодо визначення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу чинне процесуальне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не передбачає.
У статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що договір про надання тих видів правової допомоги, які ОСОБА_2 надано адвокатом Жигуном С.С. у цій справі, укладається в письмовій формі та що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. За нормами ст. 30 цього ж Закону, у такому договорі визначаються порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
З наведеного випливає, що для відшкодування витрат на правову допомогу в договорі про її надання слід зазначити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Проте в договорі про надання правової допомоги № 14-03/20 від 14.03.2020 ОСОБА_2 та адвокат Жигун С.С. таке не обумовлювали.
Складений ОСОБА_2 і адвокатом Жигуном С.С. акт здачі-приймання наданих послуг № 1 від 23.06.2020 за своєю юридичною природою є первинним документом бухгалтерського обліку, який містить відомості про господарську операцію та потрібен для фіксування факту надання виконавцем (адвокатом Жигуном С.С.) певного виду послуг замовнику ( ОСОБА_2 ) за попередньо укладеним договором про надання послуг. Тож він не є самостійним юридичним документом і ним не може бути замінено належно оформлений договір про надання послуг між замовником та виконавцем, в тому числі й договір про надання правової допомоги.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд позбавлений можливості відшкодувати ОСОБА_2 понесені нею витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Жигуном С.С.
Питання про відшкодування всіх судових витрат, понесених ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи в суді І інстанції, має вирішити тільки цей суд з власної ініціативи або з ініціативи сторони відповідача (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 270, 368 ч. 1 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: