Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого-судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши в смт Новоархангельськ заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорожця Олега Миколайовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожця О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

08.12.2020 року, до початку підготовчого судового засідання на електронну адресу суду від відповідача у справі надійшла заява про відвід головуючому у справі судді Запорожцю О.М., зокрема у своїй заяві відповідач посилається на те, що підготовче судове засідання по справі № 394/415/20 призначене на 08.12.2020 року на 10.30 год., всупереч норм, положень матеріального та цивільно-процесуального права України про які конкретно відповідача вказав у відзиві від 08.12.2020 року на позовну заяву від 07.10.2020 року представника позивача по справі № 394/415/20 про стягнення моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

На підставі вище заявленого суддя Запорожець О.М. по справі має побічну зацікавленість у розгляді даної справи на користь сторони позивача, всупереч норм, положень матеріального та цивільно-процесуального права України про які конкретно він вказав у відзиві від 08.12.2020 року на позовну заяву від 07.10.2020 року представника позивача по справі № 394/415/20 про стягнення моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Тому, у відповідача викликають сумнів в неупередженості та не об`єктивності головуючого судді Запорожець О.М. по справі № 394/415/20.

Відповідач вважає, що головуючий суддя Запорожець О.М. по справі № 394/415/20 не може брати участь у розгляді його справи і підлягає відводу.

На підставі викладеного й у відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 40 ЦПК України, просить суд відвести головуючого суддю Запорожець О.М. по справі № 394/415/20 до нього за позовом від 07.10.2020 року представника позивача по справі № 394/415/20 про стягнення моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Крім того у поданому відзиві відповідач зазначив, що отримав копію позовної заяви від 07.10.2020 року представника відповідача по справі № 394/415/20 про стягнення моральної та матеріальної шкоди внаслідок ДТП, з яким категорично не згоден.

Так, як всупереч норм, положень матеріального та цивільно-процесуального права України до позову додано:

1. за № 4 додатка позову - копія з копії постанови Новоархангельського районного суду від 25.08.2020 року по справі № 394/388/20 (витяг із сайту «Судова влада»), яка не може бути належним та допустимим доказом по даній справі №394/415/20, через невідповідність копії постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2020 року по справі № 394/388/20, копії постанови Новоархангельського районного суду від 25.08.2020 року по справі № 394/388/20 (витяг із сайту «Судова влада») не є правовстановлюючим документом;

2. за № 5 додатка позову - копія з копії висновку експерта від 20.07.2020 року № 2781/20-27 за результатами проведеної авто товарознавчої експертизи, яка не може бути належним та допустимим доказом по даній справі № 394/415/20, через проведення її передчасно без ухвалення судового рішення по справі № 394/415/20 на підставі копії постанови Новоархангельського районного суду від 25.08.2020 року по справі № 394/388/20 ( витяг із сайту «Судова влада»), яка не є правовстановлюючим документом;

3. за № 8 додатка позову - копія квитанції про сплату гонорару адвокату в сумі 5000,00 грн. яка не може бути належним та допустимим доказом по даній справі № 394/415/20, через відсутність в матеріалах справи № 394/415/20 договору з надання правової допомоги між позивачем та його представником від 10.07.2020 року згідно норм та положень встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

До позову не додано страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на Технічний засіб, за наслідком якого можливо отримано відповідачем матеріальні збитки, які в друге жадає позивач отримати вже від відповідача не законно з допомогою суду.

Позов поданий до суду з невідповідністю норм, положень матеріального та цивільно-процесуального права України.

Позов не відповідає вимогам пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити ідентифікаційний код фізичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України сторін та інших учасників справи. В порушення зазначеної норми позивач не зазначає коду платника податку відповідача.

Враховуючи дружні відносини між позивачем та суддею Запорожець О.М. відповідачеві зрозуміла позиція головуючого судді по справі № 394/415/20 всупереч вище зазначених норм і положень матеріального та цивільно-процесуального права України, на користь лише позивача.

На підставі зазначеного, керуючись нормами, положеннями матеріального та цивільно-процесуального права України, відповідач просить суд першої інстанції відмовити повністю в задоволенні вимог позову, про що повідомити його копією судового рішення по справі № 394/415/20, і при цьому окремою заявою заявив відвід головуючому судді Запорожець О.М. по справі № 394/415/20.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились.

Суд відповідно до частин 3 та 8 ст. 40 ЦПК України вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (на який посилається заявник, виходячи зі змісту заяви про відвід судді) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частин 1, 2, 8 та 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

В Україні діє прецедентне право, як складова національної правої системи.

Так в положеннях ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказує, що для цілей посилання на Рішення та ухвали Суду та на ухвали Комісії суди використовують переклади текстів рішень Суду та ухвал Комісії (далі - переклад), надруковані у виданні, передбаченому в статті 6 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Можливо визначити критерій, що однією із процесуальних гарантій реалізації і ухвалення законних та обґрунтованих рішень є інститут відводу судді, який має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви.

Важливим може визнаватись забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадян до суду, справедливість та невідворотність судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки ОСОБА_3 в інтересах позивачки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Після отримання відомостей щодо реєстрації відповідача, суддею Запорожцем О.М. 10.11.2020 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання.

В розумінні ст. ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються судом на основі закону, з дотриманням принципу верховенства права та за умов, що виключають сторонній вплив на суддю.

Вирішуючи заявлений відвід, суд, з урахуванням вищезазначеного, вважає, що наведені в заяві обставини не підкріплені будь-якими доказами, є припущеннями відповідача, а інші обставини, викладені в заяві про відвід судді, є фікцією відповідача та не можуть переконливо вказувати на ту обставину, що суддя Запорожець О.М. прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду зазначеної цивільної справи, а також вказувати наявність будь-яких дій, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючому судді Запорожцю О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 17, 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 2, 5, 36, 40, 247, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати необґрунтованим відвід судді Запорожця Олега Миколайовича за обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відмовити в його задоволенні.

Відкласти підготовче судове засідання по цивільній справі на 10.05 год. 22 грудня 2020 року, повідомивши сторони.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: