ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/260/17
УХВАЛА

07.12.20

Золочівський районний суд Харківської області, в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

за участю секретаря Попової В.М.,

представника позивача адвоката Циганенко О.П.,

представників третьої особи адвокатів Зубкова А.Є., Хіоаре І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до акціонерного товариства «Правекс Банк» (, що знаходиться за адресою м. Київ, Кловський узвіз, 9/2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), про захист прав споживачів фінансових послуг,

встановив:

07 березня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ПАТ КБ «Правекс Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 89020,00 доларів США, 3770,00 євро та 100 000,00 гривень.

07.12.2020 представник позивача адвокат Циганенко О.П. подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», які знаходяться на кореспондентському рахунку № НОМЕР_3 в Національному банку України (код банку 300001) у розмірі 89020 доларів США, 7 770 євро та 105 000 гривень.

Свої вимоги представник позивача мотивував тим, що банк фактично відмовляється добровільно повернути належні позивачу грошові кошти, представник банку заявив клопотання про зупинення провадження у справі, вважає, що існує ризик у випадку зупинення розгляду справи і визнання банку неплатоспроможним втрати позивачем зазначених у позові грошових сум із-за неможливості виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Представники третьої особи заперечували проти задоволення клопотання про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно,з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, з метоюпопередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Висновок представника позивача про неможливість виконання рішення суду є лише припущенням, ніяких доказів на його підтвердження суду не надано, тому суд вважає за доцільне відмовити в задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача - адвоката Циганенка О.П. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О. О.Квітка