УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 2-2785/11

провадження № 61-15973ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що судове рішення є чітким та зрозумілим за змістом, не припускає кілька варіантів тлумачення, тому правові підстави для його роз`яснення відсутні.

Не погоджуючись із ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення і передати справу до суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

З аналізу статті 389 ЦПК України убачається, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права і порушено норми процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Суд апеляційної інстанції установив, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2011 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 24 лютого 2011 року, і до досягнення дітьми повноліття.

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено частково.

Виконавчий лист, виданий 16 травня 2019 року на виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2011 року у справі № 2-2785/11, визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, в якій просила роз`яснити, як має тлумачитися органами примусового виконання вказана постанова:

- як така, що припиняє виконавче провадження щодо її повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту досягнення ним повноліття та не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку сплатити заборгованість за аліментами до моменту досягнення дитиною повноліття;

- як така, що припиняє виконавче провадження щодоїї повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та анулює заборгованість ОСОБА_2 за аліментами до моменту досягнення дитиною повноліття;

- чи ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року зменшує аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), чи державна виконавча служба повинна враховувати вимоги закону щодо мінімального гарантованого законом розміру аліментів.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частина перша статті 271 ЦПК України).

Виходячи із змісту зазначеної норми, суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.

Рішення суду може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його реалізація є ускладненою, оскільки наявна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Роз`яснення - це засіб виправлення формальних недоліків судового рішення, який полягає у викладенні резолютивної частини у більш ясній та зрозумілій формі. Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання судового рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що заявник не вказала, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість та неточність формулювань резолютивної частини постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Крім того, як вбачається зі змісту постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, питання щодо наявності у ОСОБА_2 заборгованості за аліментами апеляційним судом не вирішувалося.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично порушує питання про внесення до судового рішення нових даних.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення. Судове рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права і підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, постановлену за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов