справа № 208/6883/18
№ провадження 2/208/202/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, Орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, Орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області «Про позбавлення батьківських прав», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування даного позову позивач посилається на те, що, він та відповідачка є батька малолітнього ОСОБА_3 . З лютого 2019 року відповідачка ОСОБА_2 припинила виконувати свої батьківські обов`язки, життям дитини не цікавиться, батьківського піклування та турботи до дитини не виявляє. Син проживає разом з позивачем, та знаходиться на його утриманні. Оскільки відповідачка участі у вихованні сина не приймає, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, у якому просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про те, що позов підтримує, та просить суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де також зазначила про те, що позов визнає.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Залучений судом до участі у справі прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив про те, що, вимоги позивача вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положення ст.171 СК України, судом заслухано думку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в судовому засіданні суду зазначив про те, що, тривалий час він мешкає разом із батьком та бабусею; йому відомо з якого приводу його батько звернувся до суду із позовом; з матір`ю тривалий час він не спілкувався.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про народження, виданого 17.09.2010р. Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, позивач є батьком, а відповідач - матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію та склад сім`ї, наданої 13.06.2018р. ТОВ «ЄРЦ КП», позивач є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, згідно Акту-обстеження, складеного 22.06.2018р. членами комісії Краснопільської сільської ради, позивач разом із сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки № 172 , наданої 03.10.2018р. Краснопільською загальноосвітньою школою Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 5-го класу даного навчального закладу.

Згідно довідки №253, наданої 05.10.2018р. КНП «Чуднівський центр первинної медико-санітарної допомоги», з травня 2014 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та спостерігається у даному закладі. Медичний догляд дитині забезпечують бабуся - ОСОБА_4 , та батько - ОСОБА_1 .

Згідно характеристики, наданої Краснопільською загальноосвітньою школою Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 5-го класу даного навчального закладу, у якому навчається з 1-го класу. За час навчання дитини мати жодного разу не відвідала даний навчальний заклад; шкільним життям дитини не цікавилась. Участь у вихованні дитини приймають бабуся та батько.

Згідно довідки №42, наданої 15.06.2018р. КЗ «Дошкільний навчальний заклад №2 «Веснянка» Кам`янської міської ради, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував даний навчальний заклад у період з 14.06.2010р. по 30.05.2014р. За час перебування дитини у даному закладі, його мати - ОСОБА_2 , жодного разу даний навчальний заклад не відвідала, життям дитини не цікавилась. Виховання та утримання дитини забезпечували батько та бабуся дитини.

Згідно довідки, наданої КЗ «Кам`янська міська лікарня №1» ДОР, відповідач ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно інформації, наданої на запит суду Кам`янським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, родина відповідачки ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом даного центру у період з 31.08.2017р. по 27.12.2017р.

Згідно Висновку, наданого 19.02.2019р., Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітнього сина, оскільки остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Встановлені судом вищевказані обставини, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положення ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно роз`яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно роз`яснень, наданих у п.17 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності хронічного алкоголізму чи наркоманії, душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання відповідача.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу відповідачка ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: батьківського піклування та батьківської турботи до сина не виявляє; станом здоров`я дитини не піклується; фізичний та моральний розвиток дитини не підтримує; необхідних умов для навчання та проживання дитині не забезпечує; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти.

Дослідивши, таким чином, докази, наявні в матеріалах справи, та, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що дійсно мали місце обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених ним позовних вимог.

Встановивши, таким чином, факт самоусунення відповідача від виховання сина, та від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд, враховуючи передбачений ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати дитину та, положення ст.182 СК України, керуючись ст.ст. 164-167 СК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м.Геленджик Краснодарського краю Російської федерації, батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але, не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду, а саме з 09 жовтня 2018 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09.01.2020р.

Суддя Нельга Д. В.