Справа №173/1611/20
Провадження №2/173/755/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Демяненко С.І

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Наіля Галібівна, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г.

22.09.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 09.11.2020 року. В якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучені ОСОБА_2 , і ОСОБА_3

09.11.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 03.12.2020 року за клопотанням позивача для уточнення позовних вимог і зміну предмету позову.

23.11.2020 року до суду надійшла заява про зміну предмету позову.

03.12.2020 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 03.12.2020 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно заявлених позовних вимог за заявою про зміну предмету позову позивач просить визначити йому додатковий строк, для прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся - ОСОБА_5 .

На день смерті ОСОБА_5 , залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі з будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Одним із спадкоємців даного будинку був його батько ОСОБА_4 . Згідно із заповітом від 31.10.1986 року № 1-1562, посвідченим державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Комаровою І.В., спадкоємцем 1/3 частини спадкового майна, а саме, вищевказаного будинку, був зазначений його батько ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько помер.

Після смерті батька, ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/3 частину з будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Його батько, ОСОБА_4 , подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Тобто фактично прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_5 .

Він є спадкоємцем після смерті батька. Проте він є інвалідом першої групи по зору і в силу своєї хвороби самостійно в шестимісячний строк після смерті батька не міг подати заяву про прийняття спадщини.

15.06.2020 року він звернувся до державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, т.в.о., державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька подавши свідоцтво про смерть та всі необхідні документи. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, т.в.о., державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15.06.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої підтримує позовні вимоги за заявою про зміну предмету позову та просить їх задовольнити.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог не зазначив, тобто визнав позовні вимоги.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., в судове засідання не з`явилася, подавши заяви про розгляд справи у її відсутність.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у її відсутність. В минулому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_5 , залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із заповітом від 31.10.1986 року, реєстровий № 1-1562, посвідченим державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Комаровою І.В., спадкоємцями майна ОСОБА_5 , зазначені ОСОБА_4 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частинах кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача, ОСОБА_4 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі і на 1/3 частину будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за життя батько позивача, ОСОБА_4 , подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Тобто фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 .

Інші спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , отримали свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами кожен, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2019 року

15.06.2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, т.в.о., державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , подавши свідоцтво про смерть та всі необхідні документи. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, т.в.о., державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15.06.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме: визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , виходячи з того, що спадкоємцем її майна був його батько ОСОБА_4 , який помер в 2018 році. Та в зв`язку з тим, що позивач є інвалідом 1 групи по зору і самостійно не міг вчинити дій щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України - Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення. І у позивача не виникло право на спадкування майна ОСОБА_5 поки був живий його батько, який прийняв спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_5 , подавши заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори.

Також судом встановлено, що позивач є інвалідом першої групи по зору, що підтверджується довідкою серії МСЕ - ДНА -01 № 319535, яка встановлена позивачеві з 09.02.2009 року безстроково. Згідно висновку, зазначеному в даній довідці, позивач потребує супроводу.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки самостійно в силу наявного захворювання не м іг звернутись до нотаріуса з азявоюп проп прийняття спадщини.

В свою чергу дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Інші спадкоємці, треті особи ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , кожен на 1/3 частину спадкового майна і не заперечують проти визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Крім того, при відмові у задоволенні позовних вимог лише з формальних підстав буде порушуватись принцип пропорційності та право власності позивача на майно, що залишилось після смерті спадкодавця.

Також. враховуючи наявне захворювання у позивача, суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в шість місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який на думку суду буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Трощій Наіля Галібівна, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання до державного нотаріуса Першої Кам`янської нотаріальної контори, т.в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , тривалістю в шість місяців з моменту набрання чинності рішенням суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не буле вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 03.12.2020 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 08.12.2020 року

Дата набрання законної сили: 05.01.2021 року