Справа № 191/129/19
Провадження № 2/191/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гречко Ю.В.

при секретарі - Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, мотивуючи тим, що року між 14.04.2017 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9477095. Вищевказаний Поліс у відповідності ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було укладено зі зменшенням розміру страхового платежу на 50% відсотків, оскільки Страхувальником є, пенсіонером. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 21.03.2017 приблизно о 10 год.30 хв. у м. Синельникове на перехресті вул. Перемоги та вул. Енгельса, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу» «Тойота», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ст. 124 КУАП, провадження по справі закрите у зв`язку із закінченням строків. Відповідно до ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного, кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - ОСОБА_3 - звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/9477095. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/007/000/17/0582 від 28.07.2017 власнику автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 100000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №657 від 28.07.2017 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав: 100000 грн. 00 коп. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого відшкодування. В свою чергу ч. 2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. З огляду на вищезазначене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі 50% сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АІ/9477095. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 28 липня 2017 року, що підтверджується платіжними дорученнями №657 від 28.07.2017. З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, а відтак позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 50000 грн. 00 коп.; Витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 1762 грн. 00 коп., покласти на Відповідача.

Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у нього відсутні кошти та він є хворою людиною після травми.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2017 року о 10.30 год. ОСОБА_1 в м.Синельникове керуючи автомобілем ВАЗ-21061 н/з НОМЕР_1 виїжджаючі з другорядної вулиці Перемоги на головну вул..Енгельса не надав перевагу в русі автомобілю Тойота-Ленд-Крузер н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалася по головній дорозі, внаслідок чого сталось ДТП, внаслідок ДТП постраждалих немає, автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 16.11 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП. Вказані вище обставини встановлені постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2017 року відповідно до якої визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати по цій статті вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

В результаті даної ДТП з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль Тойота-Ленд-Крузер н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

21 березня 2017 року із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся власник автомобіля Тойота-Ленд-Крузер н/з НОМЕР_2 - ОСОБА_3 .

На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наданих ОСОБА_3 документів: актів огляду транспортного засобу від 23 березня 2017 року, висновку № 4553 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03 квітня 2017 року, на підставі страхового акту № ОЦ/007/000/17/0582 від 28 липня 2017 року ОСОБА_3 - власнику автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №657 від 28 липня 2017 року.

Відповідно до висновку № 4553 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03 квітня 2017 року, вартість матеріального збитку без урахування ВТВ, нанесеного власнику автомобіля Toyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 191279,52.

Згідно із ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст.38 Закону № 1961-IV.

Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.

Згідно із ст.38 цього ж Закону, позивач, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначеного договором страхування чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого відшкодування. В свою чергу ч. 2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу

Приймаючи до уваги ст.1191 ЦК України, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1762,00 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-84, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», р/р: НОМЕР_5 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, , витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», р/р: НОМЕР_5 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Суддя: Ю. В. Гречко