СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/190/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

прокурора Лінер О.М.

представника відповідача адвоката Басс О.О.,

представника відповідача адвоката Органюка Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8 С. Дем`янца про забезпечення позову, подане в цивільній справі за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8, в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №8, в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.

В підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що позивач звертався до суду з заявою про забезпечення позову, викладену в новій редакції позовної заяви, поданої 30.05.2018 до суду. У вказаній заяві прокурор просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0290). В обґрунтування зазначених вимог вказано, що оскільки право власності на земельну ділянку незаконно зареєстровано за ОСОБА_1 , після звернення до суду з даним позовом існує обґрунтована вірогідність подальшого її протиправного відчуження. З метою забезпечення збереження вказаної земельної ділянки, подано зазначене клопотання.

В судовому засіданні, прокурор підтримав клопотання, повідомивши, що на даний час не може підтвердити або спростувати наявність чи відсутність арешту вказаної земельної ділянки у кримінальному провадженні.

Представник Київської міської ради до суду не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представники відповідача проти задоволення заяви заперечували, зазначивши, що відповідач є добросовісним власником земельної ділянки і не збирається вчиняти дії щодо її відчуження до завершення розгляду судових спорів.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Крім того, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням того, що позовна заява була подана у жовтні 2017 року, проте, станом на день розгляду заяви, матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідач намагався вчинити дії щодо відчуження вказаної земельної ділянки, суд вважає, що, на даний час, підстави для задоволення заяви відсутні, а доводи заяви з урахуванням процесуальної тривалості судового розгляду, не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду у майбутньому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.12.2020.

Суддя ' Ю.В. Войтенко