Справа № 301/2392/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" грудня 2020 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки для будівництва та обслуговування цього ж житлового будинку, загальною площею 0,213 га, а також права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачеві. Позивач спадщину прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, земельну ділянку та земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно втрачено. Він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , оскільки особа, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_2 - відмовилася від прийняття спадщини. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.31,34).
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.33,36).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2016 року, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.10). Дана обставина підтверджується і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерумоне майно (а.с.37-40).
Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107304 від 08.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 30 вересня 1997року №324, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.12).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.2019 року (а.с.6).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Чорнопотіцької сільради 24.04.2017 року, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу по даній справі (а.с.9). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, крім того, 05.11.2019 року, тобто у визначений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.8, 21). Спадкова справа №188/2019. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Особою, яка мала право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_3 , є її дочка відповідачка ОСОБА_2 , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 про що подала відповідну заяву (а.с.13-20). Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.
Згідно ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки, у тому числі, на підставі прийняття спадщини; право власності на земельну ділянку преходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, земельну ділянку та земельний пай, оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідачка подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Оскільки власником житлового будинку, земельної ділянки та земельної частки (паю) була ОСОБА_3 , єдиним спадкоємцем за заповітом якого є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0107304 від 08.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 30 вересня 1997року №324, в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року.
Головуюча : М. О. Пітерських