Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/621/20

Провадження № 2/126/490/2020

"23" листопада 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Франківською Н.В.

за участі представника позивача адвоката Мандзій Н.К., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу загального провадження за позовом ОСОБА_1 до Бершадської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Бершадської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Михайлівка Бершадського району померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1.00 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Бершадського району. Він є сином померлої ОСОБА_2 і єдиним спадкоємцем, спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, частину спадкового майна оформив у встановленому законом порядку. Маючи намір оформити належним чином іншу частину спадкового майна, а саме право на закінчення приватизації земельної ділянки та отримати свідоцтво, що посвідчує це право, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Мати була включена у списки громадян-працівників соціальної сфери, яким безкоштовно у власність передаються земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, була розроблена технічна документація зі землеустрою щодо складання документів, що надає право на оформлення права власності на земельну ділянку, але при житті матері державний акт на земельну ділянку їй видано не було. Просить визнати за ним право на спадщину, що складається із права на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на спадщину.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах КСП; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП Державного акта про право колективної власності на землю. Оскільки спадкодавцю державний акт не видавався, то і відсутня одна з обов`язкових умов для набуття права на земельну частку ( пай). Окрім того, відповідач стверджує, що позивач пропустив строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали, просять позовну заяву задовольнити повністю.

Відповідач Бершадська районна державна адміністрація через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу слухати за їх відсутності, позов визнає повністю.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явилося, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за їх відсутності, позов не визнає.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2009 р., цього факту ніхто зі сторін не заперечує.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на право на дооформлення приватизації земельної ділянки для ведення особистого господарства площею 1.00 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Бершадського району.

Частину спадщини після смерті матері позивач прийняв, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 26.08.2010 р.

Спадкодавцем за життя була розпочата, але не завершена процедура приватизації цієї земельної ділянки, що підтверджується розпорядженням Бершадської районної державної адміністрації за № 518 від 15.10.2010 р. про затвердження технічної документації із землеустрою, відповіддю на запит за № 0-2-0.27-85/104-20 від 10.03.2020 р., наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області.

Бершадська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 116/02-31 від 06.03.2020 р.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 05.11.2007 року спадкодавець ОСОБА_2 звернулася до компетентного органу Михайлівської сільської ради із заявою про надання їй у власність земельної ділянки встановленого розміру як колишньому працівнику соціальної сфери, що підтверджується копією цієї заяви.

Судом встановлено, що рішенням 8 сесії 5 скликання Михайлівської сільської ради Бершадського району від 20.11.2007 року спадкодавцю надано погодження на передачу у власність земельної ділянки як працівнику соціальної сфери в розмірі 1 гектара, що підтверджується витягом із вказаного рішення.

Тому суд вважає, що на підставі вищевказаних документів у спадкодавця ОСОБА_2 виникло право на приватизацію земельної ділянки площею 1 га на території Михайлівської сільської ради і це право, відповідно до ст. 1278 ЦК України, входить до складу спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.03.2018 року по справі №623/633/17 якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Згідно до ч.4 ст.263 при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд критично оцінює заперечення відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відсутності підстав для задоволення позову по причині не одержання Державного акта про право власності на землю з тих підстав, що позивач звернувся до суду із позовом про спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, а не з позовом про визнання права на земельну частку (пай) під час розпаювання землі, котра знаходилась у колективній власності, чи про спадкування такої земельної частки (паю).

Щодо дотримання позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом свого права, на застосуванні котрого наполягає відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною 3 ст.12, ст.ст.76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази, висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач взнав тільки тоді, коли державний нотаріус Бершадської державної нотаріальної контори постановою від 06.03.2020 року відмовив йому в оформленні його права на спірну частину спадкового майна.

Тому суд вважає, що позивачем строк позовної давності для захисту свого права не порушений і воно підлягає захисту.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVTN AND OTHERS v. UKRAINE. № 4909/04, § 58, ССПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 11-13, 76-83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Бершадської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на спадщину задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , що складається із права на завершення приватизації земельної ділянки та отриманні свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Гуцол