Справа № 373/8/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11 січня 2020 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Рева О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про видачу судового наказу про стягнення належних розрахункових сум коштів (заробітної плати), що не виплачені звільненому працівникові у строки зазначені у ст. 116 КЗпП України

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою та просить:

-визнати неправомірною бездіяльність Боржника, щодо невиплати належної їй суми розрахункових коштів за час роботи на його підприємстві в сумі 8 208 грн. 49 коп.;

-видати судовий наказ, яким стягнути з Боржника на її корись суму належних їй розрахункових коштів у розмірі 8 208 грн. 40 коп.;

-зазначені в цьому позові суми присудити без утримання податку на інших обов`язкових платежів;

-в зв`язку з її важким матеріальним становищем допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати їй заробітної плати за травень 2018 року в сумі 4 270 грн. 28 коп.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Так, у заяві про видачу судового наказу міститься суперечлива інформація, а саме: розмір заробітної плати, наведений у довідці про розмір всіх сум, що належить до виплати при розрахунку від 29 червня 2018 року за №061, у довідці від 25 червня 2019 року за №050 та в довідці від 29 червня 2018 року за №061/1 не співпадає з розміром заробітної плати в розрахунку індивідуальної відомості про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_1 за 2018 рік.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Проте, в порушення вказаних вимог, заявник просить визнати неправомірною бездіяльність боржника, щодо невиплати належної йому суми розрахункових коштів за час роботи на його підприємстві в сумі 8 208 грн. 49 коп.; видати судовий наказ, яким стягнути з боржника на його корись суму належних йому розрахункових коштів у розмірі 8 208 грн. 40 коп.; зазначені в цьому позові суми просить присудити без утримання податку на інших обов`язкових платежів, просить допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати їй заробітної плати за травень 2018 року в сумі 4 270 грн. 28 коп.

Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 165 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України про видачу судового наказу про стягнення належних розрахункових сум коштів (заробітної плати), що не виплачені звільненому працівникові у строки зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. І. Рева