Справа № 754/96/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши заяву представника позивачки про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики на загальну суму 3900054, 00 грн., а також із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2 квартири, що належать на праві власності відповідачці.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідачкою вчиняються дії щодо продажу двох квартир, що належать їй на праві власності, що підтверджується витягами з мережі Інтернет. Враховуючи те, що сума боргу є значною, іншого майна у відповідачки немає, представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову можу у подальшому утруднути чи зробити неможливим виконання судового рішення.

На підставі викладеного представник позивачки просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом позову є стягнення грошових коштів за договорами позики на загальну суму 3900054, 00 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача вказує про те, що відповідачкою на даний час вчиняються дії щодо продажу двох квартир, що належать їй на праві власності відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підтвердження вчинення відповідачкою дій щодо продажу нерухомого майна представником позивача надано витяги з мережі Інтернет, в яких містяться оголошення про продаж 4-кімнатної та 1-кімнатної квартир, що знаходяться у ЖК «Комфорт Таун».

Але при цьому слід зазначити, що дані витяги не містять жодних ідентифікуючих ознак вказаних квартир, зокрема, 1 оголошення не містить назву вулиці, де знаходиться квартира, відсутні номери квартир та дані про їх власника, що не дає підстав стверджувати, що вказані в оголошеннях квартири належать відповідачці у справі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачкою вчиняються дії щодо відчуження належного їй нерухомого майна, стороною позивача надано не було.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, вважаю, що підстав для задоволення заяви немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.В.Лісовська