Провадження № 2-з/461/1/20
УХВАЛА

02.01.2020 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Заяву мотивує тим, що в позивач проживає в будинку на АДРЕСА_2 та є власником 7/20 частин вказаного будинку, отже співвласником цілого будинку. До вказаного будинку віднесена земельна ділянка загальною площею 1200 кв.м., що відведена для його обслуговування згідно із рішенням Львівської міської ради № 195 від 15.04.1976, згідно матеріалів технічної інвентаризації проведених ЛОКПЛОР „БТІ та ЕО" у 2015 році фактична площа земельної ділянки становила - 1173,1 кв.м., також вказані відомості підтверджуються висновком ФОП ОСОБА_2 від 28.05.2015. Даний будинок знято з балансу ЛМР на підставі наказу № 16-Д Управління житлово-комунального господарства ЛМР від 02.04.2004. ОСОБА_1 , як співвласник будинку на АДРЕСА_2 , в силу приписів ст. 377 ЦК України та 120 ЗК України, є землекористувачем земельної ділянки за вказаною адресою. За його тривалої відсутності у м. Львові, на території закріпленої за будинком земельної ділянки на АДРЕСА_2 , невідомими мені особами було встановлено МАФ орієнтовною площею, близько, 30 кв.м., таким чином заявник вважає, що його права, як землекористувача, були порушено, оскільки згоди на розміщення даного МАФу на закріпленій за будинком земельній ділянці від нього одержано не було. Інший співвласник будинку - ОСОБА_3 також такої згоди не давав, крім того згідно із домовленістю із ним частина закріпленої за будинком земельної ділянки, що виходить на вул. АДРЕСА_2 , перебуває у користуванні заявникка, а частина, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 виходить на вул. Тракт Глинянський, від так він не міг бачити моменту незаконного встановлення даного МАФу.

Крім того в той самий період часу невідомими особами було встановлено ще один ОСОБА_4 орієнтовною площею, близько, 10-15 кв.м., який розміщено впритул до паркану, який огороджує прибудинкову земельну ділянку на АДРЕСА_2 . Зазначеними незаконними діями щодо розміщення двох МАФів його права , як землекористувача земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , було грубо порушено.

Просить задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити Департаменту містобудування Львівської міської ради, в особі - Управління архітектури та урбаністики вносити до проекту ухвали з приводу продовження терміну дії на строк - після 31.12.2019, договорів на право тимчасового користування окремими елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд на території м. Львова відомості про продовження терміну дії договорів на право тимчасового користування окремими елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд (МАФів) на АДРЕСА_2 для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; подавати проект ухвали з приводу продовження терміну дії на строк - після 31.12.2019, договорів н право тимчасового користування окремими елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд (МАФів) на АДРЕСА_2 для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на розгляд сесії Львівської міської ради, а також заборонити Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, в особі - Управління комунальної власності укладати чи переукладати на строк - після 31.12.2019, договори на право тимчасового користування окремими елементам благоустрою для розміщення тимчасових споруд (МАФів) на АДРЕСА_2 для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Із заяви вбачається, що вимоги стосуються нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 296/1657/17) зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, тлумачення положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України свідчить про те, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням).

З врахуванням визначених правил підсудності, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, оскільки об`єкт нерухомого майна не перебуває в межах територіальної підсудності вказаного суду.

Згідно п.1 ч.1ст. 31 ЦПК України,суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України,підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3ст. 31 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дана заява не підсудна Галицькому районному суду м. Львова та її необхідно надіслати за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 31, 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви передати на розгляд Личаківському районному суду м. Львова за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу

Суддя О.Р. Юрків.