Справа № 487/5817/20
Провадження № 2/487/2351/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Кіш Я.В., Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Кіш Я.В., про стягнення шкоди, в якій останній просить: звільнити позивача від сплати судового збору; призначити незалежну судово-медичну експертизу погіршення стану його здоров`я визване незаконними діями слідчого Першого слідчого відділу СУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві Кіша В.Я. та його підлеглими дієвими особами кримінального провадження № 0000077; витребувати в якості доказів матеріали судових справ: № 467/1541/13-ц з Арбузинського районного суду Миколаївської області, № 467/797/18 (чотирьох) з Южноукраїнського міського суду Миколаївської області; витребувати в якості доказів матеріали кримінальних проваджень № № 0000077 з ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, № 0000623, №30000385 387, № 0000423 з Арбузинського ВП, Братського ВП ГУНП в Миколаївській області; стягнути з ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві на користь ОСОБА_1 214 т. гр. матеріальної шкоди та 500 т. гр. моральної шкоди.

Ухвалою від 13 жовтня 2020 року зазначена вище позовна заява залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам діючого ЦПК України та встановлено термін для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення копії ухвали.

16 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали, відповідно до якого позивач надає доопрацьовану позовну заяву, у якій зазначив відповідачами: слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Кіш Я.В., Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві .

Вивчивши матеріали доопрацьованої позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивачем не усунені недоліки, які зазначені в ухвалі від 13 жовтня 2020 р., а саме позовна заява:

- не містить конкретних обставин, які на думку позивача свідчать про вчинення відповідачем дій або бездіяльності спрямованої на порушення прав позивача і які належить відновити у обраний позивачем спосіб з посилання на норми права, які на його думку слід застосувати. Так само, відсутнє посилання на конкретні докази, які підтверджують викладені обставини. Позивач обмежився лише загальними формулюваннями, не зазначивши конкретних дій/бездіяльності відповідача, якими на його думку порушені права позивача.

Окрім цього, викладаючи обставини, позивач посилався на номери судових справ та кримінальних проваджень, не зазначивши які саме матеріали цих проваджень на його думку підтверджують викладені ним обставини, які саме вони підтверджують.

- не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), оскільки позивач не надає доказів взагалі. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Однак позивач лише посилається на матеріали судових та кримінальних проваджені, без зазначення конкретних доказів, які підтверджують порушення його прав та не надає їх.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Статтею 84 ЦПК України передбачено право учасника справи, у разі неможливості самостійно надати докази, подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач хоча і зазначив у позовній заяві клопотання про витребування доказів і про призначення експертизи, однак такі клопотання не оформлені окремим документом, як це вимагає ч. 3 ст. 177 ЦПК України. До того ж, суд звертає увагу, що клопотання про витребування доказів також повинно відповідати вимогам ст. 84 ЦПК України.

Про це суд зазначав позивачу, залишаючи позовну заяву без руху, проте такі недоліки ним також не виправлені, а саме в порушення вимог ст. 84 ЦПК України, не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. При цьому, виходячи з викладеного у позовній заяві, позивач був учасником вказаних ним проваджень, а тому може самостійно отримати наявні в цих провадженнях докази.

Також, Позивач не додав до позовної заяви її копії відповідно до кількості відповідачів. Посилання позивача на направлення позовної заяви відповідачам суд не приймає, оскільки виходячи з вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, позивач повинен додати до позовної заяви.

Далі, позивач не зазначив:

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, зазначену позовну заяву слід повернути позивачеві.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 261, 353 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Кіш Я.В., Територіального управління Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, про стягнення шкоди, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: З.М. Сухаревич