Ухвала

Іменем України

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа №401/1824/17

провадження №61-15040ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

Литвиненко І. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Світловодський МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області), про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 4 034,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року залишено без змін

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; в решті рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року залишено без змін.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 30 328,25 грн.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у даній цивільній справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів відмовлено. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в цій частині залишено в силі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що за відсутності факту встановлення істотних для справи обставин щодо заборгованості відповідача зі сплати аліментів за спірний період, які не були з`ясовані судом у судовому рішенні, яке набрало законної сили, та які можуть бути встановлені виключно судом першої інстанції за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року в частині вимоги про стягнення аліментів, у апеляційного суду відсутні правові підстави для задоволення заяви.

13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня

2020 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання доказів на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Вимоги ухвали суду касаційної інстанції заявником виконано.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий апеляційний розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви, оскільки не дослідив та не надав оцінки наявним у справі доказам. Вирахувати реальні доходи відповідача за два періоди його перебування в Державі Ізраїлі за період часу, що є предметом розгляду у даній справі, можливо лише після отримання офіційних даних. Після їх отримання можна легко вирахувати борг по аліментах та розмір пені. Окремо переглянути розмір пені без розрахунку суми реального боргу по аліментах неможливо.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, тому не можуть бути підставою для скасування судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав вважати про порушення судом норм процесуального права.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права. Правильність застосування норм ЦК України є очевидною.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про стягнення неповністю сплачених аліментів та пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська