Справа №203/60/18
Провадження №6/0203/8/2020
УХВАЛА

13 січня 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну порядку виконання ухвали від 14 серпня 2019 року, постановленої у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням,

у с т а н о в и в:

1. 09 січня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням, у сумі 165 000,00 грн. (а.с.а.с. 1 3).

2. 13 лютого 2019 року заявник збільшив розмір майнових вимог до 825 000,00 грн., обґрунтувавши це негативними наслідками, що настали у подальшому (а.с. 68).

3. 09 липня 2019 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості заінтересованих осіб Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратуру Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

4. 14 серпня 2019 року суд постановив у справі ухвалу, якою задовольнив заяву частково, визначивши розмір немайнової (моральної) шкоди, що підлягає відшкодуванню заявникові у порядку, передбаченому Законом України від 01.12.1994 №266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 №6/5/3/41, у сумі 165 000 грн. Вказана ухвала оскаржувалася в апеляційному порядку та набрала законної сили 06.11.2019 (а.с.а.с. 163 166, 197 201).

5. 14 листопада 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про зміну порядку виконання ухвали від 14.08.2019 року на порядок, встановлений постановою Верховного Суду від 01.04.2019, ухваленою у цивільній справі №200/7261/13-ц.

6. Заявник, представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

7. Представники решти заінтересованих осіб до суду також не з`явилися, були повідомлені належним чином.

8. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що подана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

9. Відповідно до частин 1, 3 статті 435 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

10. З наданих заявником матеріалів вбачається, що після набрання судовим рішенням законної сили 20.11.2019, він звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявою про його виконання.

11. При цьому жодних доказів, які б підтверджували про істотне ускладнення виконання рішення або неможливість такого виконання, суду надано не було.

12. Відтак, зважаючи на відсутність передумов для зміни порядку виконання рішення, визначених частиною 3 статті 435 ЦПК, у поєднанні з незначним проміжком часу, що минув від дня звернення судового рішення до виконання, суд не знаходить підстав для задоволення поданої у справі заяви.

13. Суд критично ставиться до посилань заявника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 01.04.2019, ухваленій у цивільній справі №200/7261/13-ц, з огляду на таке.

14. Так, 01.04.2019 Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду дійсно було ухвалено постанову за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2013 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.11.2017.

15. Справа розглядалася у позовному провадженні і полягала у тому, що у грудні 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення про стягнення з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України на користь заявника компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 17 500,00 грн.

16. Заявник пред`явив до Державної казначейської служби України для виконання видану судом копію ухваленого рішення, проте це рішення було повернуто заявникові з посиланням на те, що останній мав подати не рішення, а виконавчий лист.

17. Суди у справі дійшли висновку про те, що невиконання рішення суду і відмова у його виконанні Державною казначейською службою України порушило право позивача на справедливий судовий розгляд у розумний термін, на ефективний захист у національному органі, на право власності, що не підлягає новому доказуванню, внаслідок встановлення цієї обставини остаточним рішенням Європейського суду з прав людини щодо цього самого права тими самими порушеннями прав тієї самої особи.

18. Таким чином, аналіз висновків суду касаційної інстанції свідчить про те, що посилання на них заявника є безпідставним через різний порядок судового провадження (позовний/непозовний), а також іншу юридичну природу (інший предмет) спірних правовідносин.

19. При цьому юридично значущим та основоположним у цивільній справі №200/7261/13-ц є тривале невиконання судового рішення та протиправна відмова у його виконанні уповноваженим на це органом.

20. Між тим, у справі, що розглядається, судом не було встановлено жодного із згаданих чинників.

21. Керуючись статтями 258 260, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про зміну порядку виконання ухвали від 14 серпня 2019 року, постановленої у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, прокуратура Дніпропетровської області, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя М.О. Католікян