Справа № 226/3652/19
Провадження №2-о/226/10/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Тіссен О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з зазначеного будинку, який належав померлому на праві власності та який батько заповідав їй. Так як вона жила разом з батьком, хоча і не була зареєстрована за однією з ним адресою, і мала заповіт, то вважала, що вона фактично прийняла спадщину і протягом шести місяців з дня її відкриття не звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини. В подальшому, звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, їй було у цьому відмовлено, так як у неї немає документального підтвердження сумісного проживання разом з батьком на момент його смерті. Зазначаючи на те, що на час відкриття спадщини вона постійно жила разом з батьком, який був інвалідом першої групи, хворів і потребував постійного догляду, який йому надавала саме вона, заявник просить суд встановити факт її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_2 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявник вимоги підтримала і, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві доводами, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа - Мирноградська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечуючи проти задоволення вимог заявника.

Дослідивши докази у справі та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з такого.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження, шлюб і розірвання шлюбу заявника (а.с.9,10,11).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Мирноград у віці 92 років (а.с.12).

Його дружина та мати заявника - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15). Після її смерті ОСОБА_2 у шлюбі ні з ким не перебував.

Відповідно до договору від 08.10.1959 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для забудови індивідуального житлового будинку на право особистої власності, посвідченого нотаріусом, реєстр №12770, ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.19-20,21).

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 09.09.2008 року, реєстр №7407 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, ОСОБА_2 заповідав доньці ОСОБА_1 (а.с.23).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 28.11.2019 спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відкривалася, заповіт є чинним (а.с.26,27).

Згідно письмової відмови приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу від 28.11.2019 №352/01-09 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті заявнику було відмовлено, так як нею пропущено строк на прийняття спадщини, а документу, який би підтверджував факт її постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, не надано (а.с.25).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням прав і обов`язків, визначених ст.ст.1219, 1218,1231 цього Кодексу.

Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд може встановити такий факт за відсутності спору про право.

Згідно ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Метою встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті є оформлення заявником своїх спадкових прав.

Факт сумісного проживання заявника зі спадкодавцем на час його смерті знайшов своє повне підтвердження в показаннях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - сусідів померлого ОСОБА_2 , які суду пояснили, що ОСОБА_2 - батько заявника після смерті дружини жив сам, йому допомагала донька ОСОБА_1 , яка з 2011року переїхала до нього і стала жити разом з ним, так як батько був особою похилого віку, хворів, отримав інвалідність 1 групи і за станом здоров`я потребував постійного стороннього догляду.

Ця ж обставина підтверджується і довідкою з місця проживання, згідно якої заявник ОСОБА_1 з 10.12.2011 року по день смерті свого батька ОСОБА_2 проживала з ним постійно без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17,18).

Обставин, які б спростовували вказаний факт, судом не встановлено, що надає суду підстави для висновку про доведеність вимог заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (податковий номер НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , заінтересована особа: Мирноградська міська рада, , місце розташування: м.Мирноград, Донецька область, вулиця Центральна, буд.9, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 09 січня 2020 року. Повний текст судового рішення виготовлено і підписано в нарадчій кімнаті 13 січня 2020 року.

Суддя Л.І.Клепка