Постанова

Іменем України

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 663/2408/15

провадження № 61-19182св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року в складі судді Клімченко М. І. та постанову Херсонського апеляційного суду

від 19 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Ігнатенко П. Я., Воронцової Л. П., Полікарпової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 25 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 29 500,00 доларів США на термін до 25 грудня 2017 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановленими кредитним договором.

Звертало увагу на те, що у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 06 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 25 925,94 доларів США, з яких: 15 815,06 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 299,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 969,18 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом; 3 596,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 11,60 доларів США - штраф (фіксована складова); 1 234,02 доларів США - штраф (процентна складова).

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року в розмірі

25 925,94 доларів США та понесені судові витрати.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, відповідач надав суду належні та допустимі докази належного виконання ним умов кредитного договору від 25 грудня 2007 року та спростував заявлені позивачем вимоги та доводи позовної заяви щодо наявності кредитної заборгованості.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову, оскільки позов не доведений, розрахунки заборгованості суперечливі і не відповідають документам банківського обліку, при цьому наявні невідповідності та суперечності банком не усунуті та в межах наданих доказів усунути їх суд не має можливості, оскільки на включені до тіла кредиту непідтверджені суми банком здійсненні інші нарахування.

Доводи апеляційної скарги щодо преюдиційного рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2012 року, ухваленого в справі

№ 2119/2-835/2011 року, яким встановлено наявність кредитних правовідносин між сторонами та їх виконання, надання банком відповідачу кредиту в доларах США саме в розмірі 29 500,00 доларів США, відхилені апеляційним судом як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі на недійсність додаткової судово-економічної експертизи в зв`язку з неповним пакетом документів у справі, судовою колегією до уваги не прийняті, оскільки експертне дослідження проводилось на підставі наявних у справі матеріалів, наданих позивачем, на якого покладено обов`язок доводити позовні вимоги. Крім того, під час апеляційного розгляду представник банку підтвердила, що позивачем надані суду всі необхідні документи.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи

У жовтні 2019 року засобами поштового зв`язку АТ КБ «ПриватБанк» надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосовування норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Зазначає, що відповідач з 24 грудня 2014 року не виконує зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором, у зв`язку із чим має заборгованість, про стягнення якої заявлено вимоги. Вчинюючи дії з погашення кредитної заборгованості до 2014 року, відповідач визнавав існування кредитних правовідносин між сторонами в справі.

Стверджує, що суди не надали належної правової оцінки умовам укладеного між сторонами кредитного договору та розрахунку заборгованості, натомість в основу оскаржуваних судових рішень покладено висновок додаткової судово-економічної експертизи, зроблений експертом на підставі неповного пакету документів, необхідних для проведення експертизи, при цьому з посиланням на редакцію Закону України «Про захист права споживачів», яка не була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Відзиву на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» до Верховного Суду не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року витребувано цивільну справу та надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону

№ 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин касаційна АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 рокупідлягає розгляду Верховним Судом в порядку та за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції чинній на час її подання, тобто до 08 лютого

2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередній інстанцій - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що 25 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_1 укладено кредитний, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 29 500,00 доларів США на термін до 25 грудня 2017 року, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановленими кредитним договором.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 06 серпня 2015 року відповідач має заборгованість за зазначеним вище кредитним договором в розмірі 25 925,94 доларів США, з яких: 15 815,06 доларів США - заборгованість за кредитом;

4 299,56 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 969,18 доларів США - заборгованість за комісією за користування кредитом;

3 596,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 11,60 доларів США - штраф (фіксована складова); 1 234,02 доларів США - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Скадовського районного суду від 21 лютого 2012 року в справі

№ 2119/2-1135/2011 визнано незаконним одностороннє підняття ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за кредитним договором від 25 грудня 2007 року до розміру 13,08 % та зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» зробити перерахунок нарахованої процентної ставки в розмірі не вище 11,04 % на рік згідно з умовами кредитного договору від 25 грудня 2007 року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 07 вересня 2012 року

в справі № 2119/2-835/2011 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з належним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 25 грудня 2007 року.

Відповідно до висновку додаткової експертизи від 04 березня 2019 року реальна процентна ставка за кредитним договором від 25 грудня 2007 року становить 18,85 %, що на 4,19 процентні пункти (18,85 %-14,66 %) більше ніж реальна процентна ставка зазначена банком у Додатку № 1 до кредитного договору від 25 грудня 2007 року в розділі «Загальна вартість кредиту» та на 7,81 процентні пункти (18,85 %-11,04 %) більше ніж номінальна процентна ставка визначена умовами пункту 7.1. кредитного договору від 25 грудня 2007 року (11,04% річних (0,92%*12 місяців)); Абсолютне значення подорожчання кредиту становить 31 178,04 доларів США; сукупна вартість кредиту становить 60 678,04 доларів США.

У висновку також зазначено, що зіставити отримані під час дослідження дані щодо розміру абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту за кредитним договором від 25 грудня 2007 року, з даними банку за наданими на дослідження матеріалами справи не можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які додатки та/або доповнення до зазначеного договору, а умовами наявного у матеріалах справи кредитного договору від 25 грудня 2007 року з Додатком № 1 «Загальна вартість кредиту» не визначено: детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача; графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом.

Також експертом зазначено, що наданий банком розрахунок заборгованості станом на 06 серпня 2015 року не відповідає умовам кредитного договору та розрахунковим документам, встановити його відповідність не можливо, оскільки банк не надав необхідні оригінали документів, а надані банком копії та роздруківки відповідних документів не завірені належним чином

Крім того, у висновку зазначено, що за даними роздруківок меморіальних ордерів, прибуткових ордерів, копій та роздруківок виписок за період з 27 грудня 2007 року

до 06 серпня 2015 року, загальний обсяг погашення заборгованості за кредитним договором від 25 грудня 2007 за період з 09 січня 2008 року до 21 листопада

2014 становить 44 453,96 доларів США, з яких: 16 162,35 доларів США, сплачених на погашення кредиту (основного боргу); 16 011,56 доларів США - погашення нарахованих відсотків; 4 399,82 доларів США - погашення щомісячної комісії;

7 880,23 доларів США - погашення пені, що на 4 061,72 доларів США більше ніж за даними наявних у матеріалах справи первинних документів позичальника на загальну суму 40 392,24 доларів США.

Експертом зазначено, що обґрунтувати зазначену різницю в сумі сплачених відповідачем грошових коштів на виконання кредитних зобов`язань в розмірі

4 061,72 доларів США не можливо, оскільки на дослідження не у повному обсязі надані первинні документи банку та регістри бухгалтерського обліку банку за операціями з надання та погашення кредиту, нарахування та сплати відсотків, комісії, пені, будь-яких інших платежів, здійснених позичальником на користь банку у зв`язку з укладанням та обслуговуванням вказаного кредитного договору, тощо (в тому числі щодо сплати страхових платежів на користь позичальника), а також відсутні відомості про застосовані банком в період з 25 грудня 2007 року до 06 серпня

2015 року офіційні курси гривні щодо долару США при здійснені обліку зазначених платежів.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зараз і надалі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За правилами статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 611 ЦК Українипередбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій,предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що, звертаючись до суду із позовом про стягнення заборгованості, позивач надав розрахунок, який не відповідає первинним фінансовим документам, що є в матеріалах справи. При цьому, встановити дійсну заборгованість за кредитними зобов`язаннями відповідача в межах наданих банком неповних відомостей та первинних документів неможливо, що підтверджуються висновками додаткової судово-економічної експертизи від 04 березня 2019 року.

Доводи касаційної скарги про те, що висновок додаткової судово-економічної експертизи, зроблений експертом на підставі неповного пакету документів, обґрунтовано відхилено апеляційним судом, з посиланням на те, що під час апеляційного розгляду справи представник банку підтвердила, що банком надані суду всі необхідні документи. При цьому судами, з дотриманням вимог процесуального закону, надано оцінку доказам в їх сукупності та зроблено правильний висновок про недоведеність позовних вимог.

Посилання заявника на те, що вчинюючи дії з погашення кредитної заборгованості до 2014 року, відповідач визнавав існування кредитних правовідносин між сторонами в справі, є безпідставними, оскільки відповідач не заперечував існування між сторонами кредитних правовідносин.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги,.

Керуючись статтями 401, 406, 409, 410 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик