Ухвала

23 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 199/2383/20

провадження № 61-16941ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О. О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 26 квітня 2013 року ОСОБА_1 у відділенні ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», підписав пропозицію укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта). Того ж дня, 26 квітня 2013 року на ім`я позивача ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» було випущено кредитну картку з кредитним лімітом 8 000 грн з річною процентною ставкою за користування при здійсненні розрахункових операцій в торгівельно-сервісні мережі за рахунок Овердрафту (в межах ліміту) 0,0001 %, при здійсненні інших дебатових операцій по картковому рахунку за рахунок коштів Овердрафу (в межах ліміту) 24 %, комісією за обслуговування Овердрафту 2%, страховим внеском в розмірі 0,9 %.

У середині березня 2020 року позивачу стало відомо про наявність постанови приватного виконавця Русецької О. О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , яка винесена в рамках виконавчого провадження № 61368901, відкритого 24 лютого 2020 року. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису № 3445 від 27 січня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., за яким з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» запропоновано стягнути розмір заборгованості за кредитним договором № 9103 від 26 квітня 2013 року за період з 28 травня 2018 року по 28 травня 2019 року в сумі 13 442,89 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8 206,67 грн, прострочена заборгованість за комісією - 0 грн, прострочена заборгованість за процентами - 1 403,80 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн, строкова заборгованість за комісією - 0 грн, строкова заборгованість за процентами - 0 грн, неустройка за порушення зобов`язання по кредиту - 3 832,42 грн.

Позивач вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням закону, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», вчинив виконавчий напис за відсутністю оригіналу нотаріально посвідченого договору, оскільки кредитний договір № 9103 від 26 квітня 2013 року, який був укладений між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та позивачем, нотаріально не посвідчувався. Крім того, позивач із зазначеною у виконавчому написі сумою заборгованості по кредиту не погоджується та вважає її завищеною.

Ураховуючи викладене, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3445 від 27 січня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 13 442,89 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є визнання виконавчого напису про стягнення з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 442,89 грн таким, що не підлягає виконанню.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

У відповідності до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

Є. В. Петров