Провадження № 22-ц/802/106/20 Категорія: 29 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Делівері Кар", Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.Л." про визнаня договору комісії недійсним за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПП "Делівері Кар", ТзОВ"А.В.Л." про визнаня договору комісії недійсним.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП "Делівері Кар", ТзОВ "А.В.Л." про визнання договору комісії недійсним передано на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції. Вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що предметом спору є визнання недійсним договору комісії, який укладений 24.02.2018 року в м. Луцьку. За змістом п. 2.1 оскаржуваного договору місце передачі транспортного засобу - м. Луцьк. Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, які виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які черех їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів. Вважає, що до спірних правовідносин в частині підсудності слід застосувати норми ст. 28 ЦПК України, а тому справа може розглядатись Луцьким міськрайонним судом Волинської області. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Луцького міськрайонного суду Волинської області для продовження її розгляду.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Передаючи спрау на розгляд Оболонському районному суду м. Києва, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний договір комісії укладений між юридичними особами, а позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцем знаходження. Відповідач ТзОВ "А.В.Л." знаходиться в м. Києві.

Такі висновки суду є правильними та відповідають нормам процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 . звернулась в суд з позовом до ПП "Делівері Кар", ТзОВ"А.В.Л." про визнаня договору комісії недійсним.

Предметом спору є визнання недійсним договору комісії, який укладений між ПП "Делівері Кар", яке знаходиться в м. Харків та ТзОВ "А.В.Л.", яке знаходиться в м. Києві.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцезнаходженям згідно з Єдиним державним реєстом юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши норми процесуального права, дійшов вірного висновку про передачу справи за підсудністю за місцем знаходження відповідача - юридичної особи до Оболонського суду м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцем виконання оскаржуваного договору комісії у договорі зазначено м. Луцьк, а тому позивач відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України, має право пред`явити позов за місцем виконання договору, не заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, які виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які черех їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Договору комісії № 501-02/2018 від 24.02.2018 року передбачено місце передачі майна на комісію - м. Луцьк.

Згідно п. 1 цього ж договору предмет договору - комітент доручає, а комісіонер зобов`язується за винагороду за рахунок Комітента здійснити від свого імені продаж майна, переданого на комісію. Згідно умов договору комісіонер - ПП "Делівері Кар", а комітент ОСОБА_1 в особі ТзОВ "А.В.Л.".

В договорі зазначено місце передачі майна на комісію, а не місце виконанння договору, тобто продажу майна, переданого на комісію.

Отже, ч. 8 ст. 28 ЦПК України не може бути застосована до правовідносин, які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: