Справа № 2-2463/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2011 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з - Коваль Я.І.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою та визначення ідеальної частки, -

установив:

10.08.2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення ідеальної частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 та встановити порядок користування квартирою, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначала що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 21.11.2006 року, виданого Шевченківською райадміністрацією Львівської міської ради. Дана квартира також належить на праві спільної сумісної власності і відповідачу. Протягом тривалого часу склався порядок користування квартирою, де вона та відповідач займають по одній кімнаті, а все інше знаходиться у спільному користуванні, але відповідач не бажає іти до нотаріуса з метою укладення договору.

На сьогодні виникла потреба у визначенні часток, оскільки між ними виникають спори, щодо сплати за комунальні послуги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 яка діє на підставі довіреності від 21.09.2011 року позовні вимоги підтримала. Позивач у судове засідання не прибула.

Відповідач ОСОБА_3 будучи у суді позов визнав частково та пояснив, що спір виник з причин оплати за комунальні послуги за квартиру, щодо порядку користування, то він не заперечує, але не погоджується на оплату судових витрат.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності від 21.11.2006 року, виданого Шевченківською райадміністрацією Львівської міської ради належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6). Дана квартира складається з двох житлових кімнат, кухні та комунальних вигод, загальною площею 50,70 кв.м. і коморою у підвалі площею 3,4 кв.м.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ч. 2,3 ст.372 ЦК України разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимога позивача про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності у даній квартирі по 1/2 кожному є підставною та підлягає до задоволення.

Статтею 358 Кодексу передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З матеріалів справи вбачається, а саме технічного паспорту на квартиру (а.с.5), що спірна квартира складається з 2-х житлових кімнат, то суд вважає за необхідним визначити саме такий порядок користування приміщеннями у квартирі: позивачеві залишити у користуванні кімнату площею 12.0 кв.м., що позначена на плані під літ.3, а відповідачу - 16,2, що позначена на плані під літ.2, а інші приміщення залишити у спільному користуванні. Такий розподіл не порушує співвідношення часток відповідно до площ виділених у користування житлових кімнат.

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 судових витрат, то у задоволенні таких слід відмовити, зазначивши при цьому, що представник позивача не наполягала на їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 355, 357,372 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати частку ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 1/2.

Визнати частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 1/2.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками, виділивши у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 12.0 кв.м. (позначена на плані технічного паспорту під літ.3); Сидору Ігору Петровичу житлову кімнату площею 16,2 кв.м. (позначена на плані технічного паспорту під літ.2) . Інші приміщення квартири: коридор площею 7, З кв.м., кухня площею 8,8 кв.м., ванна площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., комірка площею 0,9 кв.м., комора у підвалі площею 3,4 кв.м. - залишити у їх спільному користуванні.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт