Справа № 676/2340/19
Номер провадження 6/676/5/20
УХВАЛА

08 січня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л

представника боржника ОСОБА_1

державного виконавця Януля В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11.04.2019 року обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Виконавчий лист № 822/1788/17 від 28.08.2017 р. виданий Хмельницьким окружним адміністративним судом на виконання рішення суду про стягнення податкового боргу в сумі 44 195,13 грн. 29.06.2019 р. Кам`янець-Подільська ОДПІ винесла податкове повідомлення-рішення № 178519-13, яким визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно. ОСОБА_2 оскаржив в судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 р. № 178519-13. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 р. позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 178519-13. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 р. скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 р. В подальшому Постановою Верховного суду від 02.10.2018 р., постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 р. скасовано, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 р. залишено в силі. Незважаючи на те, що грошове зобов`язання в силу наведених вище обставин вважається неузгодженим. 28.12.2016 року Кам`янець-Подільською ОДПІ сформовано Податкову вимогу форми «Ф» № 7598-17. Дану податкову вимогу ОСОБА_3 оскаржив до суду, оскільки податкова вимога сформована на підставі попередньої податкової вимоги, яка визнання судом протиправною. Тим часом ОСОБА_2 обмежений у гарантованому ч.1 ст. 33 Конституцією України право вільно залишати територію України, а ОСОБА_2 необхідно періодично виїжджати у Грецію де проживає його сім`я. Просить скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта.

У судовому засіданні представник боржника заяву підтримав, просить задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець заперечив проти задоволення заяви, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, борг не погасив.

Представник стягуюча в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Його не нявка не є перешкодою для вирішення заяви ОСОБА_2 у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, враховуючи пояснення учасників справи, суд дійшов до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Кам`янець-Подільському РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №822/1788/17, виданий 28.08.2017 року Хмельницьким окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з сплати податку в розмірі 44 195,13 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу Януля В.Ю. від 14.09.2017 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа (ВП № 54706319).

Даною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постанова отримана членом сім`ї боржника, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідно чого суд виходив, що боржник повідомлений належним чином про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього.

Боржник декларацію про доходи не подав.

Постановою головного державного виконавця відділу Януля В.Ю. від 15.09.2017 року звернено стягнення на заробітну плату боржника.

На виклики до державного виконавця на 31.10.2017 р., 02.02.2018 р., 15.03.2019 р. боржник не з`явився, від отримання листів від державного виконавця боржник відмовився.

Державним виконавцем вчинялись дії по виявленню майна та доходів боржника. Іншого майна та доходів ОСОБА_2 не встановлено.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що боржником здійснювалось будь-яке погашення заборгованості зі сплати податку.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11.04.2019 року обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Суд виходив з того, що на примусовому виконанні Кам`янець-Подільського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавчий лист про стягнення з ФОП ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 44 195 грн. 13 коп., боржником не здійснювалось погашення заборгованості з сплати податку, ОСОБА_2 є засновником та керівником ТзОВ «Омега Керамікс», діяльність підприємства не перебуває в процесі припинення, а отже здійснює господарську діяльність, боржник не повідомляє державного виконавця про відсутність доходів підприємства в той же час не виконує постанову про звернення стягнення на заробітну плату в чому суд вбачав умисне ухилення боржника від виконання судового рішення.

Із інформації УДМС в Хмельницькій області, долученої до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий підрозділом 6821 29.11.2013 р.

Із заяви про скасування обмеження у праві виїзду за межі України вбачається, що боржник мотивує необхідність скасування накладених заходів тим, що оскаржує вимогу Кам`янець- ОСОБА_4 ОДПІ від 28.12.2016 р. форми «Ф» № 7598-17.

Доказів проживання сім`ї боржника в Греції матеріали справи не містять.

Згідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за ухилення від їх виконання.

Боржник обґрунтовує невиконання судового рішення не погодженням з ним, оскарженням іншого рішення, пов`язаного з рішенням на підставі якого виникли зобов`язання у ОСОБА_2 перед ДФС.

Суд вважає, що такі доводи боржника, докази, які ним долучені до матеріалів справи не спростовують висновків суду про його ухилення від виконання рішення суду, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Швець О.Д.