Ухвала

07 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 524/6207/15-ц

провадження № 61-21591св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року у складі судді

Кривич Ж. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Кривчун Т. О., Пилипчук Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що 31 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № PLRHGA, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 35 464,50 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місць на суму залишку заборгованості за кредитом на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення до 31 січня 2023 року.

Оскільки відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, станом на 13 липня 2015 року виникла заборгованість перед банком у сумі 26 590,19 доларів США, з яких: 23 665,36 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 1 416,74 доларів США - заборгованість за відсотками, 37,25 доларів США - заборгованість за комісією, 193,77 доларів США - пеня, 11,41 доларів США - штраф (фіксована частина) та 1 265,66 доларів США - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з

ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 590,19 доларів США.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до

АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, у якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просив визнати недійсним вказаний кредитний договір та договір іпотеки.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що хоча кредитний договір від 31 січня

2008 року № PLRHGA укладений в іноземній валюті - доларах США, фактично позичальник отримав від банку кредитні кошти у сумі 150 000,00 грн.

На забезпечення виконання зобов`язань 01 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вважав? що положення кредитного договору прямо порушують заборону укладати договори в іноземній валюті, коли сторони є резидентами, а також ставлять сторони у нерівні умови. Банк умисно ввів його в оману, не надавши у доступній формі, перед укладенням договору, інформацію про всі можливі форми кредитування та сукупну вартість кредиту, і запропонував несправедливі для позичальника умови. Така діяльність банку, на думку ОСОБА_1 , має ознаки нечесної підприємницької діяльності. Укладення кредиту в іноземній валюті порушує положення статей 533, 534 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного врегулювання та валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Всі зазначені обставини у своїй сукупності дають підстави для визнання кредитного договору у цілому недійсним.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 10 червня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31 січня 2008 року № PLRHGA, яка станом на 13 липня 2015 року складає 25 119,35 доларів США та 4 245,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, який укладений в іноземній валюті - доларах США, у зв`язку із чим вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню.

Вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсними пункту 4.2 та 8.1 кредитного договору щодо встановлення винагород за резервування ресурсів є обґрунтованими, проте не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Крім того, відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору, як такого, що укладений в іноземній валюті та з підстав введення позичальника в оману, а також щодо визнання недійсним договору іпотеки, який забезпечує виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що банком належним чином не доведено, а судами, відповідно не встановлено, факту отримання ОСОБА_1 кредиту саме у доларах США, а не у гривневому еквіваленті. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що під час укладення кредитного договору не міг знати про порушення своїх прав, оскільки не розуміється на юридичних тонкощах, а довідався про порушення свого права лише з позову банку.

Рух справи у суді касаційної інстанції, позиції інших учасників справи

Ухвалою судді Верховного Суду Сімоненко В. М. від 21 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Сімоненко В. М. розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2020 року № 2792/0/226-20 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу

№ 524/6207/15 (провадження № 61-21591св19) 11 листопада 2020 року призначено судді-доповідачеві Ступак О. В.

Учасники справи своїм правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 червня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року призначити до судового розгляду на 16 грудня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик