Дата документу 08.01.2020 Справа № 323/2391/18 (2-1654/08)
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/2391/18
Провадження № 22-ц/807/255/20 Головуючий у 1-й інстанції: Швайковський А.А.
У Х В А Л А

08 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Дашковської А.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельних ділянок дійсним та визнання права власності на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір дарування від 06 серпня 2008 року земельних ділянок площею 4,5 га та 0,86 га, що розташовані на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, від 06 серпня 2008 року та визнано за ОСОБА_4 право власності на вказані земельні ділянки з правом реєстрації та виготовлення на своє ім`я державних актів на право приватної власності на землю.

13 липня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Махно Т.В. звернулась до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи від 12 липня 2018 року та ознайомилась з матеріалами справи 16 липня 2018 року.

09 серпня 2018 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Махно Т.В. подано заяву про перегляд рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року задоволено.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року скасовано. Прийнято нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельних ділянок дійсним та визнання права власності на земельні ділянки відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року скасовано. Закрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року, ОСОБА_1 10 квітня 2019 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року скасовано. Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельних ділянок дійсним та визнання права власності на земельні ділянки залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

В постанові Верховний Суд звернув увагу на необхідність перевірки доводів ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, зазначивши про те, що з поданої заяви не зрозуміло, які причини заявник вважає поважними.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваного рішення суду дізнався в серпні 2018 року, 05 листопада 2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області було задоволено його заяву про перегляд оскаржуваного рішення за нововиявленими обставинами, яке було оскаржено ОСОБА_3 . Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року скасовано та закрито провадження за його заявою про перегляд рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року за нововиявленими обставинами. До 2016 року включно він отримував орендну плату за спірні земельні ділянки.

Вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними та ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення.

До Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій ОСОБА_1 всупереч своїй заяві від 10 квітня 2019 року зазначив, що представник ОСОБА_5 не ознайомлювала його з рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року, про його існування дізнався в кінці березня 2019 року з постанови Запорізького апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними та ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року продовжено строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копія ухвали судді Запорізького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року була отримано ОСОБА_1 12 грудня 2019 року. Таким чином, строк на усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 23 грудня 2019 року, проте на теперішній час недоліки апеляційної скарги не усунуто.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року необхідно відмовити на підставі ст.ст.357, 358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування земельних ділянок дійсним та визнання права власності на земельні ділянки.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: А.В. Дашковська