Справа № 159/5260/20
Провадження № 2/159/1276/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Денисюк Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за позовом: акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

У жовтні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором банківських послуг №б/н від 07.12.2010 року, мотивуючи вимоги тим, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач погодився на умови договору, за яким Банк здійснює платежі з рахунка клієнта не зважаючи на відсутність на ньому коштів.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами.

Проте, через неналежне виконання відповідачем обов`язку повернути кошти вчасно станом на 20.09.2020 року утворилась заявлена до стягнення заборгованість на загальну суму 13014,93 грн, яка складається з неповернутого тіла кредиту в розмірі - 3703,62 грн, нарахованих на підставі ст.625 ЦК процентів - 1294,76 грн, а також пені - 8016,55 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 правом на відзив не скористався.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 19 жовтня 2020 року.

21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно поштового повідомлення №832 відповідач ОСОБА_1 отримав матеріали позову 04.11.2020 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

07.12.2010 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку».

Своїм підписом ОСОБА_1 засвідчив те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Будь-яких тарифів, договорів чи додатків до них відповідач не підписував.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 на підставі кредитного договору від 07.12.2010 року отримав кредитну картку:

- 01.08.2013 терміном дії до 05.2017 ( НОМЕР_1 ),

- 19.08.2016 терміном дії до 05.2019 ( НОМЕР_2 ).

Банком відповідачу встановлювався кредитний ліміт на рахунок НОМЕР_1 :

- з 24.10.2017 в розмірі 3000 грн,

- з 26.01.2018 в розмірі 2840 грн.

За розрахунком Банку заборгованість за кредитним договором станом на 20.09.2020 року становить 13 014,93 грн, яка складається з:

- 3 703,62 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту,

- 1294,76 грн заборгованості по відсотках, нарахованих на підставі ч.2 ст.625 ЦК за період з 01.10.2019 року по 01.03.2020 року.

- 8016,55 грн пені.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту та пені.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Одним із видів договорів за способом укладення є договір приєднання.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, споживач ознайомлений з ними та погодився на їх застосування, особливо коли ці Умови та Тарифи постійно змінюються.

Таким чином, сторони повинні були досягти згоди щодо умов та строку кредитування, строку виконання зобов`язання, розміру пені, штрафу, умов їх нарахування, а також щодо розміру процентів за ч.2 ст.625 ЦК України, якщо вони відмінні від 3% річних визначених законодавством.

Позивач обґрунтовуючи у цій справі право вимоги заборгованості посилався на заяву-анкету, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ «ПриватБанку», як невід`ємні частини змішаного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підпису відповідача на долучених до позову Умовах та Тарифах.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що між сторонами укладений договір приєднання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 користувався картковим рахунком з використанням платіжного засобу.

Статтею 1066 ЦК передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ст.1067 ЦК).

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.611 ЦК).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.549,551 ЦК).

У Анкеті-заяві від 07.12.2010 року не узгоджена відсоткова ставка кредитування, розмір та підстави нарахування пені, тому стягненню підлягає лише фактична сума боргу за тілом кредиту, яка згідно виписки по рахунку становить 2588,87 грн (використаних коштів 11738,83 грн, поповнення карток на суму 9149,96 грн).

Що стосується позовних вимог про стягнення процентів на підставі ст.625 ЦК України, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

За правилами частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснення нарахування передбачених цією нормою процентів можливо лише у разі доведення часу виникнення прострочки по кожному з платежів відповідно до укладеного договору.

Анкета-заява строку кредитування не містить.

В силу ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга зазначеної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що спеціальний платіжний засіб видається на підставі укладеного з Банком договору. Кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором.

Таким чином, фактично строк спливу дії картки є кінцевим строком дії кредитного договору.

У разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання.

Як встановлено судом відповідач підписав анкету-заяву у грудні 2010 року, йому видано дві платіжних картки : 01.08.2013 року терміном дії до 05.2017 року ( НОМЕР_1 ) та 19.08.2016 року терміном дії до 05.2019 року ( 414****514).

Вперше ОСОБА_1 скористався картковим рахунком 15.03.2015 року поповнивши його готівкою, а кредитними коштами скористався лише 24.10.2017 року.

Згідно виписки по рахунку банк списував кошти з рахунків відповідача поза межами строку кредитування (після 05.2019 року).

Крім того відповідач останній платіж на поповнення кредитної заборгованості здійснив також поза межами строку дії кредитної картки - 14.07.2020 року, що свідчить про продовження строку договору на невизначений строк.

Тому позивач не довів суду факт прострочення платежів в конкретному розмірі за конкретний період.

Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги на загальну суму 13014,93 грн задоволені судом на 19,9% (2588,87х100: 13014,93), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 418,29 грн ( 2102х19,9:100).

Керуючись статтями 12,76-81,141, 274-278 ЦПК України, статтями 526, 633, 634, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07.12.2010 року, яка відповідає заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 87 копійок, та судові витрати в розмірі 418 (чотириста вісімнадцять) гривень 29 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , МФО №305299, рахунок № НОМЕР_3 , адреса: м.Київ, вул.Грушевського,1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 05.11.2010 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 07 грудня 2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк