Справа № 409/2411/19
Пров. № 2/409/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Бушлі О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,а саме: автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,оціночною вартістю 100000 грн, 30 шт. вуликів на суму 15000 грн, та 15 бджолосімей на суму 7500 грн., всього на суму 145000 грн. В подальшому позовні вимоги позивачка змінила, та в остаточній редакції просила визнати автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,оціночною вартістю 100000 грн., об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за автомобіль в сумі 50000 грн. та понесені судові витрати,судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. та правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 18.0.2015 року. Від шлюбу мають дитину. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області шлюб було розірвано 07.10.2019 року.

За період шлюбу сторони на кошти,отримані на весіллі придбали автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,який було зареєстровано на відповідача.На момент розірвання шлюбу у відповідача залишилося 30 шт. вуликів на суму 15000 грн, та 15 бджолосімей.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, відмовившись від поділу вуликів та бджолосімей, так як в цій частині позовних вимог сторони дійшли згоди і добровільно поділили вказане майно, про що надала суду розписку. Також позивачка пояснила, що спірний автомобіль було придбано за спільні кошти відразу після весілля за 41700 грн.,а потім його поліпшували-встановили дорогу газову установку. З червня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини. 08.08.2019 року відповідач без згоди позивачки продав спірний автомобіль своєму батькові- ОСОБА_5 за 65340 грн., хоча ціна на автомобіль нижча за ринкову.Просить стягнути з відповідача половину вартості автомобілю,який вона оцінює в 100000 грн.,та понесені судові витрати- судовий збір та правничу допомогу адвоката .

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, заперечував проти визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності ,так як автомобіль було продано в період шлюбу і кошти були витрачені на сім`ю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015 року (а.с.12) .

За період шлюбу сторони придбали автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за 41700 грн.,а потім його поліпшували-встановили газову установку. З червня 2019 року сторони припинили шлюбні відносини.08.08.2019 року відповідач без згоди позивачки продав спірний автомобіль своєму батькові- ОСОБА_5 за 65340 грн. (а.с.50-51).Вказані обставини визнаються сторонами і доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 був придбаний у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а отже, вимога щодо визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності подружжя є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 08.08.2019 року відповідач продав спірний автомобіль своєму батькові- ОСОБА_5 за 65340 грн. (а.с.50-51).

За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити дійсну ринкову вартість спірного автомобіля для визначення суми компенсації.

У судовому засіданні сторонами клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсної ринкової вартості спірного автомобіля не заявлялись.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких підстав суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки,а саме: визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 Ѕ від вартості автомобіля ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 у сумі 32670 грн.

В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити,як заявленим безпідставно.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені на 45 % від заявленої суми позову,то з відповідача слід стягнути 45% від суми сплаченого позивачкою судового збору у сумі 345 грн. 60 коп. та надання правничої допомоги адвоката у сумі 2250 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.60,71 СК України, до ч.3 ст.368 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13,77-83, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 Ѕ від вартості автомобіля ВАЗ-21150 сірого кольору ,д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 у сумі 32670 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме компенсація за сплачений судовий збір у сумі 345 грн. 60 коп. та надання правничої допомоги адвоката у сумі 2250 грн.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,паспорт НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,паспорт НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ,і.к. НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Білокуракинський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г.

Повний текст рішення виготовлено 26.11.2020 року.