Справа № 128/3424/19
УХВАЛА

02 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство Оборони України, про стягнення витрат на поховання.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій прозивач просить заборонити Міністерству Оборони України вчиняти дії по виплаті відповудчу ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) сина ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що позивачкою було витрачено кошти в сумі 331144,50 грн. на поховання їх спільного із відповідачем сина ОСОБА_3 . Відповідач, як батько набув прав спадкоємця після смерті сина. Тому він зобов`язаний відшкодувати понесені позивачкою витрати на поховання спадкодавця. Відповідач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), яку він отримує у розмірі більше ніж 200000 грн. від Міністерства Оборони України. Позивачкою подано позов про усунення від права на отримання вказаної допомоги, проте у задоволенні позову їй відмовлено. Наразі нею подано касаційну скаргу, але це не зупиняє виконання рішення суду апеляційної інстанції, зокрема щодо отримання вказаних коштів. Оскільки відповідач не працює, офіційного доходу не має, не є особою пенсійного віку, а в разі задоволення позову виконання рішення суду буде неможливим. За змістом положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як відповідно до закону підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобові`якання після перед`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою, адже за змістом позовних вимог позивачка просила стягнути із відповідача половину понесених нею витрат на поховання їх спільного сина ОСОБА_3 на загальну сум 165572,25 грн., з цього приводу нею викладалося обгрунтування позову та подано відповідні докази. Разом із тим, позивачка зазначила, що нею було подано позов до відповідача про усунення його від права на отримання одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), однак рішеннями суду першої та апеляційної інстанції в задоволенні її позову відмовлено. На даний час нею вказані рішення судів оскаржуються у касаційній інстанції, хоча доказів тому не надається. До матеріалів позову додано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 09.09.2019 року зі змісту якого вбачається, що свою частку такої грошової допомоги позивача від Міністерства Оборони України отримала.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачкою в заяві про забезпечення позову не наведено переконливих підстав того, що незабезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії по виплаті відповідачу грошових коштів внаслідок відмови позивачці в задоволенні її іншого позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі про стягнення витрат на поховання. Окрім того, суд вважає необхідним зауважити позивачу на такі інститути процесуального закону як зупинення виконання рішення суду та поворот виконання рішення.

Враховуючи викладені обставини, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 02.01.2020 року.

Суддя Л.П. Шевчук