Справа № 473/5148/19
"13" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання -Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування будинком
20.12.2019 року представник позивача ОСОБА_1 , який з 02.08.2019 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 - звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2) про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування ним.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.08.2019 року став власником вказаного житлового будинку, придбавши його у відповідача ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаному житловому будинку зі згоди колишнього власника, але після продажу будинку відповідачі не проживають у ньому, вони не є членами сім`ї позивача.
Посилаючись на те, що відповідачі втратили право користування житловим будинком у зв`язку з втратою права користування цим будинком колишнім власником ОСОБА_2 , представник позивача просив позов задовольнити.
В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення суду, вказуючи, що наявність реєстрації відповідачів у будинку є перешкодою для здійснення його права користуватися власністю - житловим будинком.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи: відповідач ОСОБА_2 шляхом надсилання смс-повідомлення.
Дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 02.08.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Кучеровою Г.А. і на час придбання житлового будинку за цією адресою було зареєстровано місце проживання всіх відповідачів: 24.01.2000 року - відповідача 1, 02.12.2003 року - відповідача 2.
Згідно вказаного договору (п.14) сторони домовилися, що зареєстровані особи зобов`язуються знятися з реєстраційного обліку до 2 вересня 2019 року.
В даному випадку позивач бажає вирішити наслідки дій відповідачів по реєстрації їх місця проживання, що мали місце до набуття ним права власності на житловий будинок.
Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.
Підставою позовних вимог стосовно відповідачів позивач вказав загальні положення цивільного законодавства про те, що припинення права власності на житловий будинок колишнього власника має наслідком припинення права користування ним і осіб, яким таке право було надано цією особою шляхом реєстрації їх місце проживання. В зазначеному спорі належний позивачу житловий будинок слід оцінювати як об`єкт права власності, захист якого провадиться у відповідності з Главою 29 ЦК України.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58-59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні.
Позивач належними та допустимими доказами: довідкою квартального комітету №47 довів порушення свого права власності в частині наявності перешкод користування житловим будинком через дії відповідачів, які не проживають у належному йому будинку, відмовляються добровільно знятися з реєстрації.
Розглядаючи позов в межах заявлених вимог за наявності доказів на підтвердження обставин, які є підставою позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд, -
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування цим будинком.
Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не вручено в день його проголошення - протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.Є. Старжинська