Справа № 638/2233/20
Провадження № 2-з/638/450/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, свідоцтва про право власності від 27.02.2020 року, запису про державу реєстрацію права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, рішення державного реєстратора, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, свідоцтва про право власності від 27.02.2020 року, запису про державу реєстрацію права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, рішення державного реєстратора, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності.

02.12.2020 року ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_3 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії з самовільного виселення ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб з квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею в оренду, користування будь-яким іншим особам із вказаною квартирою, зміни у цій квартирі замків та встановлення сигналізації до набуття чинності рішення по справі.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою суду був накладений арешт на вказану квартиру до набрання рішенням у справі законної сили шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження зазначеного нерухомого майна. Однак 11.11.2020 року до квартири у примусовому порядку увійшли представники відповідача ОСОБА_3 встановили сигналізацію та намагалися замінити замки у вказаній квартирі, обґрунтовуючи свої дії тим, що має законне право користування та володіння цією квартирою, а вжиті ухвалою заходи забезпечення позову стосуються виключно заборони відчуження цієї квартири. Заявник посилається на те, що з боку відповідача ОСОБА_3 вчиняються фактичні дії, спрямовані за заподіяння шкоди нерухомому майну, а також позбавлення ОСОБА_1 права володіння квартирою, яка належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, якого вона незаконно була позбавлена. Іншого місця для проживання вона не має, у зв`язку з чим, на даний час заявниця опинилася просто неба без коштів на існування та власних речей.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір, предметом якого є об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_2 , яка була примусово реалізована на електронних торгах, як предмет іпотеки, про що було складено відповідний акт. Переможцем торгів є фізична особа ОСОБА_3 .

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії з самовільного виселення ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб з квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб утримуватись від будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням або передачею в оренду, користування будь-яким іншим особам із вказаною квартирою, зміни у цій квартирі замків та встановлення сигналізації до набуття чинності рішення по справі.

Разом із цим, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.09.2020 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 до набрання рішення у справі законної сили шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження зазначеного нерухомого майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.11.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вказану ухвалу визнано неподаною та повернуто апелянту.

Також ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , зокрема володіння та користування нею.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України. Так, в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову саме в такий спосіб, який ним визначено у заяві. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 права володіння та користування нерухомим майном може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, а також наявність ухвали суду про накладення арешту на зазначене у заяві нерухоме майно, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у вказаний у заяві спосіб з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, свідоцтва про право власності від 27.02.2020 року, запису про державу реєстрацію права власності та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до приватного виконавця ХМВО Близнюкова Юрія Володимировича, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кимлик Наталія Іванівна про визнання недійсним електронних торгів та скасування протоколу ДП «СЕТАМ», акту приватного виконавця про реалізацію майна боржника, рішення державного реєстратора, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк