У Х В А Л А

"08" грудня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/17795/20

провадження № 2/755/6868/20

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування, -

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Копію ухвали негайно було надіслано на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві, яка отримана позивачем 02.12.2020 року, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи.

Зокрема, в ухвалі від 27 листопада 2020 року судом було зазначено наступне.

Згідно положення ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, долучена до матеріалів позовної заяви копія платіжного доручення №МВ 75674022 від 27.10.2020 року не містить відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, тому вказана копія платіжного доручення не може слугувати доказом належної оплати позивачем судового збору саме за позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.

При цьому інша інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу позовної заяви про визнання недійсним договору дарування, відповідачами за якою є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позивачем сплачено судовий збір, відсутня, а отже суд дійшов висновку про те, що додана позивачем копія платіжного доручення не є належним доказом сплати судового збору за даною позовною заявою.

Вказаний висновок підтверджено Постановою Київського апеляційного суду від 05 травня 2020 року у справі № 755/3288/20, та Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 755/3292/20.

Таким чином, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 27.11.2020 року мав бути наданий оригінал платіжного доручення/квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., яка б містила відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір, а саме: «за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування».

Разом з тим, надані позивачем матеріали оновленої позовної заяви не містять оригіналу платіжного доручення/меморіального ордеру або оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. саме за позовну заяву сплачується судовий збір, а саме: «за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування».

Таким чином, позивачем не надано оригіналів платіжних документів про сплату судового збору за позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тобто відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду в частині надання належних доказів оплати судового збору, що є невиконанням позивачем вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

При цьому позивачем надіслано суду клопотання про повернення судового збору у розмірі 840,80 грн., сплачені ним відповідно до копії меморіального ордеру від 27.10.2020 року № МВ75674022, яку долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Надавши оцінку матеріалам позовної заяви, суд не убачає підстав для повернення судового збору позивачу ОСОБА_1 , з огляду на ненадання ним оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати ним судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснокутська Галина Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору - залишити без задоволення.

Роз`яснити позивачу його право повторного звернення із заявою про повернення судового збору за наявності оригіналу документу про сплату судового збору.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган