Справа № 286/3566/20
УХВАЛА

07 грудня 2020 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Овруцької міської ради про визнання права власності на земельні ділянки та встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В своїй позовній заяві позивач зазначила, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 1,61 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Покалівської сільської ради Овруцького району, та належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЖТ №004737, виданого 05.11.2002 на підставі розпорядження Овруцької районної державної адміністрації № 303 від 25.10.2002, тобто після смерті спадкодавця.

Однак, позовна заява не містить обгрунтування обставин щодо набуття права власності померлим спадкодавцем на спірні земельні ділянки за життя та посилання на докази цих обставин (зокрема, наприклад докази, що ОСОБА_2 при житті був включений до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», які виявили бажання отримати сертифікат на право на земельну частку (пай); докази отримання ним сертифікату на право на земельну частку (пай); докази отримання КСП «Україна» державного акта на право колективної власності на землю та включення ОСОБА_2 до списку осіб, доданого до цього акта, тощо).

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху до виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без руху і надати позивачеві строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець