Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 175/685/17-ц

провадження № 61-22120св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у складі колегії суддів Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком») про відшкодування моральної шкоди, завданої актом дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист споживача, права на захист від неправомірних обмежень, що призвело до втрати творчих здібностей.

19 липня 2019 року до суду надійшло клопотання адвоката відповідача про закриття провадження у справі в порядку пункту 3 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року провадження у цій справізакрито.

Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2018 року у справі № 175/3066/17-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживачів, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень, що розпочався 13 травня 2017 року і тягнеться далі та призвів до втрати творчих здібностей позивача.

Підставою позову у справі № 175/3066/17-ц став рахунок за послуги за травень 2017 року в межах дії договору від 12 серпня 2005 року № 61377996.

Предметом позову у цій справі є той самий договір про надання телекомунікаційних послуг, правовою природою якого є тариф на послуги та весь обсяг наданих телекомунікаційних послуг, рахунок за травень 2017 року (справа №175/3066/17-ц), що включає заборгованість за січень 2017 року згідно рахунку за січень 2017 року (справа № 175/685/17-ц).

Дійшов висновку, що підстави позову у цій справі (справа № 175/685/17-ц) охоплюють підстави позову у справі № 175/3066/17-ц між тими самими сторонами, про той самий предмет (рахунок за травень 2017 року, що включає заборгованість за січень 2017 року) і з тих самих підстав позову (договір від 12 серпня 2005 року № 61377996 про надання телекомунікаційних послуг). У справі № 175/3066/17-ц рішення суду набрало законної сили. У позовних вимогах цієї справи юридичні факти та обґрунтування позовних вимог позивач не змінював. Зміненою частиною є назви квітів та суми моральної шкоди.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд, дійшов висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при закритті провадження у справі. Виходив з того, що предмет позовних вимог у цій справі стосується рахунку від 31 січня 2017 року за телекомунікаційні послуги, а підставою погіршення творчих здібностей у формі втрати здатності створювати зображення тюльпанів не є тотожним з вимогами позовної заяви у справі № 175/3066/17-ц, у якій предмет позову стосується рахунку від 31 травня 2017 року, а підставою погіршення творчих здібностей у формі втрати здатності створювати зображення фіалок, зазначені справи містять різні підстави та предмет позову.

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

05 грудня 2019 року ПАТ «Укртелеком» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, оскільки ухваленим у справі № 175/3066/17-ц рішенням суду, що набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами і з тих самих підстав та предмета позову. Правовою підставою для звернення до суду є той самий договір про надання телекомунікаційних послуг, істотними умовами якого є тарифи на послуги та весь обсяг наданих телекомунікаційних послуг, рахунок за травень 2017 року (справа № 175/3066/17-ц) включає заборгованість за січень 2017 року, згідно з рахунком за січень 2017 року (справа № 175/685/17-ц), отже, підстави позову у цих справах є тотожними. При цьому обставинами позову можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову і свідчать про існування між сторонами правовідносин, що внаслідок певних дій відповідача стали спірними. Різні види флори і фауни та визначені на власний розсуд суми моральної шкоди не можуть бути юридичними фактами. Підстави позову не можна змішувати з нормами права, на які посилається позивач, що суперечить висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 916/1764/17.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року справу призначено до розгляду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено: «Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Суди встановили, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2018 року у справі № 175/3066/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживачів, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень, що призвів до втрати творчих здібностей, набрало законної сили.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року про закриття провадження у справі № 175/685/17-ц, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі і справі № 175/3066/17-ц, вирішеній раніше, не є тотожними та містять різні предмет та підстави позову.

Апеляційний суд, наводячи відмінності між справою № 175/3066/17-ц і справою № 175/685/17-ц, що є предметом касаційного розгляду, посилався на те, що позовні вимоги у першій справі стосувалися рахунка від 31 січня 2017 року і їх підставами є погіршення творчих здібностей позивача у формі втрати здатності створювати зображення тюльпанів, тоді як у другій справі позовні вимоги стосуються рахунка від 31 травня 2017 року, а їх підставами є погіршення творчих здібностей у формі втрати здатності створювати зображення фіалок.

Колегія суддів не може погодиться з таким висновком суду апеляційної інстанції, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, підстави необґрунтоване (на думку позивача) нарахування заборгованості з оплати телекомунікаційних послуг згідно рахунків за січень і травень 2017 року, внаслідок чого у нього погіршились творчі здібності) і предмет позову (вимога про відшкодування моральної шкоди) у цих справах є тотожними.

По суті підставою позову є необґрунтоване (на думку позивача) нарахування відповідачем заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, що завдали моральної шкоди позивачу, а його предметом вимога про відшкодування моральної шкоди. При цьому зміна розміру відшкодування (як в сторону зменшення, так ї в сторону збільшення) за незмінності підстав позову, не може свідчити про зміну предмета позову.

Посилання у позовах на різні назви квітів (тюльпани у першій справі, фіалки в другій справі), щодо створення зображень яких (як зазначає позивач) у нього погіршились творчі здібності, не свідчить про зміну підстав позову, оскільки в цьому випадку такою підставою може бути погіршення творчих здібностей як елемент (вираження) моральної шкоди.

За таких обставин, встановивши, що позов у справі № 175/685/17-ц подано позивачем з тих самих підстав, що і у справі № 175/3066/17-ц, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. натомість апеляційний суд скасував законну і обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасована ухвала суду першої інстанції, яка відповідає закону, постанову апеляційного суду відповідно до положень статті 413 належить скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 413, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року скасувати, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року залишити в силі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук