Дата документу 02.12.2020 Справа № 2-2000/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-2000/11 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О. М.
провадження № 22-ц/807/2932/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на оцінку нерухомого майна у виконавчому провадженні, заінтересована особа - державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єрастова Анастасія Владиславівна, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на результати визначення оцінки нерухомого майна.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 05 червня 2020 року вона отримала письмове повідомлення за підписом начальника Бердянського МРВ ДВС, в якому було зазначено, що належна їй на праві власності 1/4 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , буде передана на реалізацію за ціною 202 820 грн., що була визначена на підставі акту про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 42845707 по виконанню виконавчого листа № 2-2000/11. Оскільки вказана ціна є значно завищеною, а оцінювач, який здійснював оцінку майна, не оглядав об`єкт оцінки зсередини, заявниця не згодна з вказаною оцінкою.

ОСОБА_1 звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 із запитом про необхідність проведення рецензування зазначеного вище акту оцінки. Оцінювач повідомила заявниці, що дійсна ціна 1/4 частки належної їй квартири складає близько 110 000 грн., що є сумою, значно меншою, ніж визначена актом оцінки, який рецензується. 12 червня 2020 року заявниця письмово повідомила державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження, по якому ОСОБА_1 виступає боржником, про її звернення до оцінювача із запитом про необхідність проведення рецензування акта оцінки майна і надання повторної оцінки майна.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила визнати протиправними результати оцінки нерухомого майна - 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться в акті про оцінку майна, відповідно до якого ціна вказаного майна складає 202 820 грн.; визнати, що належне їй майно має бути передано на примусову реалізацію за ціною, що зазначена в документальних результатах рецензування акту оцінки майна та повторної оцінки майна.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2020 року зупинено передачу на реалізацію належного ОСОБА_1 майна - ј частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги на оцінку майна у виконавчому провадженні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Встановлено, що на виконанні у Бердянському міськрайонному відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 42845707 відносно боржника ОСОБА_1 , стягував - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал».

19.03.2019р. державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме, ј частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

У відповідності зі звітом про незалежну оцінку нерухомості від 29 квітня 2020 року № 26Б/20, ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме - 1/4 частки трикімнатної квартири площею 62,6 кв.м, житловою площею 35,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням порівняльного підходу без врахування податку на додану вартість та з заокругленням до десятків становить 202 820 грн.

Листом від 04 травня 2020 року № 30373 Бердянський МРВ ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Богдановій Г.П. та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» було повідомлено, що згідно акту про оцінку майна вартість 1/4 трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , визначена в розмірі 202 820 грн.; за вказаною ціною майно буде передано на реалізацію у встановленому чинним законодавством порядку. Зазначеним листом стягувач та боржник були також попереджені, що у випадку ненадання заперечень щодо передачі вищевказаного майна дляреалізації за ціною, визначеною експертом, у встановлений законом строк, буде вважатись, що вони згодні з вартістю майна.

До скарги ОСОБА_1 було додано її лист до державного виконавця Бердянського МРВ ДВС від 12 червня 2020 року, відповідно до якого вона повідомила про незгоду з оцінкою належної їй квартири, оскільки оцінка є значно завищеною. Крім зазначеного, ОСОБА_1 повідомила, що вона звернулась з письмовим запитом про необхідність проведення рецензування вказаного акту оцінки майна до експерта ОСОБА_2 , а також про замовлення та подальшого надання нею іншої оцінки її майна.

18 червня 2020 року ТОВ «Експерт-Сервіс» було виконано оцінку вищезазначеного

майна, при цьому експерт прийшов до висновку, що ринкова вартість трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18 червня 2020 року складає 448 880 грн. без урахування ПДВ, у тому числі вартість 1/4 частки становить 112 220 грн. без урахування ПДВ.

Отже, згідно із звітом № 26Б/20 вартість частки квартири боржника визначена у розмірі 202 820 грн., згідно зі звітом ТОВ «Експерт-Сервіс», виконаним на замовлення боржника, ця вартість становить 112 220 грн.

Згідно з рецензією № 20-06-19 на вказаний звіт про оцінку майна трикімнатної квартири на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 62,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний звіт був виконаний на підставі методичних засад оцінки, визначених Методикою оцінки, а також загальноприйнятих підходів та методів оцінки; в цілому звіт відповідає вимогам, які пред`являються до звітів і не містить суттєвих недоліків, які б вплинули на достовірність оцінки майна.

ОСОБА_1 вважала, що складений в межах виконавчого провадження звіт № 26Б/20 є необ`єктивним та містить суттєві упущення, зокрема, у зв`язку з тим, що експертом не здійснювався огляд її квартири та не зазначені адреси квартир, які брались як об`єкти для порівняння з її квартирою. Тому вважала, що визначена цим звітом вартість є завищеною.

Проте рецензування оскаржуваного звіту № 26Б/20 про оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження, не здійснювалось.

Представник ОСОБА_1 в ході розгляду справи судом першої інстанції вказував, що завищення вартості майна, належного боржнику ОСОБА_1 , порушує права її родичів, які мають намір придбати належну заявниці частку квартири при проведенні електронних торгів. Вважав, що саме наданий скаржницею звіт, який прорецензований компетентним експертом, має братись при реалізації належної їй частки квартири. Просив скаргу задовольнити, визнати протиправними результати оцінки нерухомого майна та визнати, що належна ОСОБА_1 1/4 частка квартири має бути передана на примусову реалізацію за ціною, що зазначена в звіті від 18 червня 2020 року, в розмірі 112 220 грн.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку дії державного виконавця відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження», у своїй діяльності експерт, яка проводила оцінку майна на замовлення державного виконавця, засвідчила, що вона виконала аналіз наданої документації, та факти, викладені в звіті, вірні і відповідають дійсності. Також, в свою чергу, заявниця не звернулась до державного виконавця із заявою про рецензування вказаного звіту, надавши інший звіт про оцінку майна, проведену іншим експертом та рецензію на нього, а не на звіт, виконаний на замовлення державного виконавця. До того ж, суд визнав, що права ОСОБА_1 як боржника визначенням більшої вартості арештованого майна не порушуються.

В апеляційній скарзі наголошується на тому, що суд першої інстанції не врахував того, що звіт про ринкову вартість від 18 червня 2020р. пройшов рецензування 19 червня 2020р. Натомість оцінювач, визначений державним виконавцем, не заходив до квартири та не врахував її внутрішній стан, а також не зазначив адреси жодної з п`яти квартир, які брав як порівняльний матеріал для визначення вартості квартири боржника.

Між тим, вбачається, що суд ці обставини досліджував та визнав, що вони не впли-

вають на оцінку, здійснену оцінювачем, визначеним державним виконавцем.

Колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають матеріалам справи та грунтуються на вимогах законів, якими врегульовані спірні правовідносини щодо оцінки майна у виконавчому провадженні.

Частиною п`ятою статті 57 Закону № 1404-VIII визначено право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця про таку оцінку.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 23 квітня 2020 року у справі № 717/325/14-ц, провадження № 61-38871св18 (ЄДРСРУ № 88979395) вказано, що аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ (Постанова).

Законом також передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

В свою чергу, Закон № 1404-VIII не містить обов`язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Слід зазначити, що в статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна.

Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Відтак, зацікавлена сторона може подати державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку і, в разі відмови останнім у призначенні рецензування звіту, може оскаржити його дії.

Між тим, ОСОБА_1 замість подання державному виконавцю заяви про рецензування звіту про оцінку № 26Б/20 від 29.04.2020р., замовила новий звіт та його рецензування, не спростувавши у відповідний законом спосіб шляхом саме його рецензування його невідповідність вимогам Національних стандартів або іншим вимогам законодавства, що пред`являються до такого звіту та порядку його складання. А тому, з огляду на правові висновки Верховного Суду у справі № 717/325/14-ц не спростувала у належний спосіб результати оцінки у звіті № 26Б/2020 від 29.04.2020.

До того ж, колегія погоджується з судом в тій частині, що права боржника ОСОБА_1 визначенням більшої вартості її частки квартири не порушуються, оскільки в такий спосіб погашається більший розмір боргу, який у виконавчого провадженні з нею як боржником становить більше мільйона гривень. У протилежному випадку, якщо брати оцінку, зроблену на її замовлення, якою вартість квартири визначена майже у двічі меншому розмірі, порушуються права стягувача на погашення більшої частини боргу за рахунок реалізації майна.

При цьому, доводи скаржниці про порушення прав її родичів, які мають право на переважне придбання її частки у квартирі, співвласниками якої вони є, не можуть бути підставою для зменшення вартості майна.

Зважаючи на вище наведені обставини, колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України залишає оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 3981-384, 389, 390 ЦПК України ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 грудня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.