Справа № 466/7885/20
У Х В А Л А

04 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю скаржника ОСОБА_1

представника скаржника Балуш М.Б.

державного виконавця

Шевченківського відділу ДВС у місті Львові

ЗМУМЮ (м. Львів) Рослюка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

у с т а н о в и в :

07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О., у якій просить суд поновити строк на оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин, визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 23.09.2020 року за виконавчим провадженням №62390357 неправомірними, зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. скасувати вищезазначену постанову та зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. зняти арешт з майна та вселити її у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що вона ОСОБА_1 проживала із чоловіком ОСОБА_2 у шлюбі з 1996 року до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 27 січня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова виданий виконавчий лист на підставі цивільної справи №466/4308/19, у якій винесено заочне рішення від 27.01.2020 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення. Дане заочне рішення переглядається Шевченківським районним судом м. Львова. Окрім того Шевченківським районним судом м. Львова відкрито провадження за її позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування. 23.06.2020 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, зі змістом якої вона була ознайомлена, проте, вона повідомила державного виконавця, що рішення згідно якого видано виконавчий лист переглядається судом і також у суді перебуває цивільна справа про визнання недійсним договору дарування. В подальшому державним виконавцем Осадець М.О. виселено її із спірної квартири та винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 23.09.2020.

У зв`язку із вищенаведеним просить дану скаргу задовольнити, а також поновити їй строк на подання даної скарги до суду, оскільки такий пропущений з поважних причин, у зв`язку із пандемією та її станом здоров`я.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, надали пояснення, аналогічні, які викладені у скарзі, просять дану скаргу задовольнити.

У судовому засіданні державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рослюк Т.С. проти задоволення скарги заперечив, пояснив, що постанова про опис та арешт майна боржника від 23.09.2020 року складена та винесена у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку, просив у такій відмовити за її безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частина 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів, заборгованості зі сплати аліментів, додаткових витрат на дитину, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суми індексації аліментів, встановлення побачення з дитиною або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, особи з інвалідністю внаслідок війни, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються:

1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.

До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Судом встановлено, що на виконанні Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист № 466/4308/19 від 18.06.2020, виданий Шевченківським районним судом м. Львова про: виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

23.06.2020 головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець Мар`яною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62390357, котру скеровано сторонам виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Додатково сторонам 23.06.2020 скеровано повідомлення, котрим роз`яснено порядок та спосіб виконання рішення про виселення боржника у відповідності до вимог ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобов`язаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не проводяться.

У разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця.

Судом встановлено, що 10.07.2020 та 28.07.2020 державним виконавцем здійснено вихід за місцем виконання рішення, проте, боржником не надано доступу до спірного житла, на вимогу державного виконавця боржником двері не відчинено, здійснено перешкоди у виконанні рішення про що складено акт державного виконавця від 10.07.2020 та 28.07.2020. Боржник зазначила про відмову у виконанні даного рішення. В подальшому державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700 грн. та 3400 грн. відповідно та роз`яснено боржнику вимоги ст. 66 ЗУ «Про виконавче провадження».

29.07.2020 державним виконавцем винесено та скеровано сторонам виконавчого провадження повідомлення про призначення примусового виселення боржника ОСОБА_1 на 07.09.2020 о 16:00 год (список рекомендованих відправлень № 6390, № відправлення 869).

29.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій (примусове виселення боржника ОСОБА_1 ) 07.09.2020 о 16:00 год. Дану постанову скеровано до виконання до Шевченківського районного відділу поліції (вх. № від 31.07.2020).

29.07.2020 до Шевченківського районного відділу поліції скеровано подання (повідомлення) про внесення даних до ЄРДР щодо боржника ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

03.09.2020 на адресу Шевченківського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла заява від стягувана ОСОБА_3 щодо перенесення дати примусового виселення ОСОБА_1 з 07.09.2020 на 23.09.2020 у зв`язку із неможливістю бути присутньою при виселенні 07.09.2020.

03.09.2020 державним виконавцем винесено та скеровано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією повідомлення про зміну дати примусового виселення боржника на 23.09.2020 о 10:30 год та зобов`язано боржника ОСОБА_1 звільнити приміщення, зазначене у виконавчому документі, від свого майна, домашніх тварин та інших речей, належних боржнику. Стягувача - ОСОБА_3 зобов`язано забезпечити виконання примусового виселення боржника шляхом залучення відповідних осіб/установ на вказану дату задля вчинення дій по демонтажу дверей/замків із метою входження у відповідне житло. До проведення дій щодо примусового виселення боржника залучено працівників поліції на вказану дату (список рекомендованих відправлень № 7454 від 09.09.2020, № відправлення 490).

23.09.2020 здійснено примусове виселення боржника ОСОБА_1 (звільнено приміщення, зазначене у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та заборонено боржнику користуватися цим приміщенням), про що складено акт державного виконавця від 23.09.2020 у присутності боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_3 та інших осіб залучених до проведення примусового виконання рішення суду.

23.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні №62390357 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому постанову про стягнення виконавчого збору згідно ВП № 62390357, постанову про стягнення витрат виконавчого провадження згідно ВП № 62390357, постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн., постанову про накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. - винесено в окремі виконавчі провадження згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження".

24.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, котру скеровану сторонам виконавчого провадження та виконавчий документ направлено до органу, що його видав.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.5 статті 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Крім того, згідно з положеннями статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих.

Згідно з ч.2 статті 22 Закону, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що боржник фактично уникав виконання рішення суду та тривалий час фактично ухилявся від виконання рішення суду про виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого 23.09.2020 державним виконавцем здійснено примусове виселення боржника ОСОБА_1 , про що складено акт державного виконавця від 23.09.2020 у присутності боржника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_3 , понятих, працівника поліції та інших осіб залучених до проведення примусового виконання рішення суду та виніс постанову від 23.09.2020 про опис та арешт майна боржника у присутності боржника ОСОБА_1 , стягувача ОСОБА_3 , понятих, працівника поліції та інших осіб залучених до проведення примусового виконання рішення суду, тому суд вважає, що в діях державного виконавця відсутнє порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець Мар`яною Олександрівною всі дії щодо виконавчого провадження №62390357 з примусового виконання виконавчого листа №466/4308/19 були прийняті у відповідності до законодавства та немає підстав для скасування акту та постанови від 23.09.2020, прийнятих в межах примусового виконання рішення суду.

Згідно із ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 247, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

постановив:

у задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець Мар`яни Олександрівни відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Повний текст скарги виготовлено 07.12.2020 року.

Суддя: Р. Б. Єзерський