Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1032/20
Провадження № 6/475/12/20
У Х В А Л А

04.12.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Куш О.П.,

за участі державного виконавця Войтович Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року державний виконавець Доманівського РВ ДВС Войтович Т.В. за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби Доманівського РВ ДВС Багній Д.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на виконанні в головного державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження № 60877035 з примусового виконання виконавчого листа №1-26/2004 від 11.02.2005 виданого Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь Одеської магістральної електричної мережі в загальній сумі заборгованість 238 765,80 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 04.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно відомостей з Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб та про номерів рахунків, відкритих боржником у банках та інших фінансових установ відомості відсутні; з органів ПФУ про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб боржників, які отримують пенсії відомості відсутні.

З повідомлення Державної міграційної служби України від 01.12.2020 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Державної міграційної служби України з клопотанням щодо виїзду на постійне місце проживання до Литовської Республіки.

В поданні зазначено, що боржник не з`являється на виклики виконавця, добровільно рішення суду не виконує, жодних коштів на погашення заборгованості боржником не сплачено. Вважає, що така крайня міра, як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням.

Державний виконавець Войтович Т.В. у судовому засіданні просила задовольнити подання.

Дослідивши подання державного виконавця та додані до нього письмові докази, виконавче провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні в головного державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження № 60877035 з примусового виконання виконавчого листа №1-26/2004 від 11.02.2005 виданого Тарутинським районним судом Одеської області про стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь Одеської магістральної електричної мережі в загальній сумі заборгованість 238 765,80 грн, за яким 04.10.2019 р. відкрите виконавче провадження.

Постановою від 04.10.2019 року боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В матеріалах виконавчого провадження міститься постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик боржника в якому його зобов`язано надати підтверджуючі сплату боргу документи та відомості про доходи, майно, рахунки.

Так, порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі -Закон).

Положеннями ст. 6 Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Оскільки поняття «ухилення» законодавчо не визначено та має оціночний характер, судова практика вважає ухиленням з об`єктивної сторони діяння або бездіяльність боржника, які полягають в навмисному чи іншому свідомому невиконанні обов`язку (Верховний Суд України. Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України).

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань», варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Сам факт наявності невиконаних зобов`язань не може бути достатньою підставою для встановлення обмеження у виїзді за межі України.

Подання державного виконавця не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання обов`язку ОСОБА_1 та доказів на підтвердження цих фактів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всіх необхідних доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Підтверджень, того що боржник повідомлений про хід виконавчого провадження (отримав відповідні виконавчі документи) суду не надано та відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду боржника за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останнього у статусі боржника, а належних доказів його ухилення від виконання рішення на час подання державним виконавцем не надано.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Доманівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

суддя : О. В. Кривенко