Справа № 168/863/19
Провадження № 2/168/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого зазначений житловий будинок заповіла позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, а також із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме: факт того, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_1 її мати зазначена - « ОСОБА_2 ». На підставі наведено просить встановити факт родинних відносин між нею та покійною ОСОБА_2 , визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом копії спадкової справи 54-2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чевель Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 8).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чевель Старовижівського району Волинської області народилася ОСОБА_2 . ЇЇ батьками вказані: батько ОСОБА_6 ; мати ОСОБА_7 (аркуш справи 22).

З архівної довідки № 528/01.27 від 11 липня 2019 року, виданої Державним архівом Волинської області вбачається, що в метричних книгах церкви Покрову Пресвятої Богородиці, с. Дубечне Ковельського повіту є відомості про те, що ОСОБА_3 , син ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 «так в документі», та ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про одруження № 14 від 13 листопада 1934 року) в с. Дубечне тодішнього Ковельського повіту (аркуш справи 12).

Таким чином, після укладення шлюбу змінилось прізвище спадкодавця з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Чевель Старовижівського району Волинської області народилася ОСОБА_1 . ЇЇ батьками вказані: батько ОСОБА_3 ; мати ОСОБА_2 (аркуш справи 23).

ОСОБА_1 у зв`язку з укладенням шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (аркуш справи 24).

З паспорта громадянина України вбачається, що даний документ виданий на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 с.Чевель Старовижівського району Волинської області» (аркуш справи 6).

Відповідно до довідки Старовижівської селищної ради Старовижівського району № 1784 від 07 травня 2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_1 (аркуш справи 10).

Суд вважає, що сукупність досліджених під час розгляду даної справи доказів, свідчить про доведеність факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за ступень спорідненості, як донька та мати відповідно, так як розбіжність у зазначенні прізвища матері ОСОБА_2 виникла внаслідок помилки.

Крім того, про даний факт також свідчить заповіт ОСОБА_2 , жительки с. Чевель Старовижівського району, посвідчений 12 липня 1984 року, в якому остання заповіла житловий будинок з надвірними будівлями (зазначивши) «дочці ОСОБА_1 , яка проживає в с.Чевель Старовижівського району Волинської області» (аркуш справи 9).

Таким чином факт, про вставлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування, а тому від його встановлення залежить виникнення її цивільних прав.

Позивач протягом шести місяців після смерті матері заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, однак фактично вступила в управління та володіння спадщиною, а тому в контексті положень частини 1 статті 549 ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину. Факт вступу позивача в управління та володіння спадщиною після смерті ОСОБА_2 підтверджується довідкою Старовижівської селищної ради Старовижівського району № 1784 від 07 травня 2019 року (аркуш справи 10). Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_2 12 липня 1984 року , не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (аркуш справи 35 на звороті - 36). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , судом не здобуто.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 14).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою, виданою виконкомом Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області від 07 травня 2019 року № 1784 (аркуш справи 10) та випискою з погосподарської книги № 6 за 2016-2023 роки Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 13) підтверджується право ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (аркуш справи 15-20).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Старовижівській селищній раді Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 31). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

На підставі викладеного, статтей 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР та керуючись статтями 11, 13, 206, 247, 293, 315, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада Старовижівського району Волинської області, адреса місця знаходження: вулиця Незалежності, 52, селище міського типу Стара Вижівка, Старовижівський район, Волинська область, код за .

Суддя О.В. Назарук