Справа № 654/943/18
Провадження №2-зз/654/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Данилевського М.А.,

за участю секретаря Друговин В.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Гола Пристань клопотання ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.05.2018 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є неповнолітня донька заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Клопотання мотивовано тим, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.04.2019 позовні вимоги було задоволено частково, а саме: встановлено факт спільного проживання та в порядку поділу спільного майна за ним визнано право власності на мультиварку, у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 , у тому числі тих, які стосуються спірної квартири було відмовлено, а відтак підстави для подальшого арешту майна відсутні.

У судовому засіданні заявниця клопотання підтримала. Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи №654/943/18, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.05.2018 було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є неповнолітня донька заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 15.04.2019 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з червня 2010 року по вересень 2017 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05.02.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та скасування реєстрації права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 було відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 24.10.2019 апеляційна скарга ОСОБА_3 , залишена без задоволення.

Як вбачається з викладених у клопотанні пояснень через наявність арешту на нерухоме майно (вищезгадану квартиру) заявниця позбавлена права реалізувати свої законні права та інтереси щодо володіння та розпорядження майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Так, Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Так, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення, крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1,9,10 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суду відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд вважає вимоги заявника законними та обґрунтованими, а клопотання таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 392 ЦК, 158, 263-265 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.05.2018.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , власником якої є неповнолітня донька заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. А. Данилевський