У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Машевській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії держаних виконавців Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії держаних виконавців Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гриченюк А.А. та Ковальчук А.В..

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що нею було подано до Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МУ (м. Київ) заяву про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом у справі № 2-3070/99 від 16.06.2020 року, який був виданий 15.07.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва на виконання постанови Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року у справі № 760/31292/2019 щодо видачі дублікату втраченого виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19.11.1999 року і до повноліття дитини.

27.07.2020 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від 23.07.2020 року за підписом головного державного виконавця Гриченюк А.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з якого вбачається, що виконавчий лист повернуто у зв`язку з досягненням дитиною повноліття в 2017 році, таким чином, стягувачем був пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Не погоджуючись з рішенням державного виконавця, ОСОБА_1 03.08.2020 року подала на ім`я начальника Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу, в якій просила скасувати рішення від 23.07.2020 року головного державного виконавця Гриченюк А.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати державного виконавця прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 2-3070/99.

За результатами розгляду зазначеної скарги отримала повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.08.2020 року за підписом державного виконавця Ковальчук А.В.

Таким чином, начальник Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), всупереч ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», подану на його ім`я скаргу, по суті не розглядав.

Така бездіяльність начальника відділу була оскаржена до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

05.09.2020 року ОСОБА_1 отримала відповідь № Л-2939, Л-3022 від 31.08.2020 року, з якої довідалась, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) не знайшло у діях Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) з приводу повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання підстав для реагування.

Разом з тим, ОСОБА_1 вважає, що рішення від 23.07.2020 року головного державного виконавця Гриченюк А.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання має бути скасовано та зобов`язано державного виконавця прийняти виконавчий документ для примусового виконання та відкрити виконавче провадження за зазначеним виконавчим документом, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився, а тому рішення державних виконавців про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання з підстави пропущення стягувачем встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суперечить постанові суду та вимогам закону.

Посилається на те, що виконавчий лист, який був виданий 15.07.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва, містить дані про те, що рішення набрало законної сили 16.06.2020 року; виконавчий лист виданий 15.07.2020 року; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 1 рік, а, отже, він був поданий для примусового виконання в строк, що зазначений у виконавчому листі.

У зв`язку з викладеним просить с визнати неправомірними рішення від 23.07.2020 року головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Мінюста (м. Київ) Гриченюк А.А., а також рішення від 03.08.2020 року державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Мінюста (м. Київ) Ковальчук А.В. про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання та зобов`язати посадових осіб Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Мінюста (м. Київ) прийняти для примусового виконання виконавчий лист № 2-3070/99 від 16.08.2020 року, виданий Солом`янським районним судом м. Києва 15.07.2020 року, та відкрити виконавче провадження за цим виконавчим листом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав скаргу.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до чинного законодавства їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Києві від 30.11.1999 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було видано виконавчий лист про стягнення з останнього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 19.11.1999 року і до повноліття дитини.

На виконанні перебувало виконавче провадження № 11761331, відкрите на підставі вказаного виконавчого документу, який був постановою державного виконавця від 23.02.2017 року повернутий з огляду на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, тобто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на день винесення постанови про привернення виконавчого документу стягувачу).

Згідно з ч. 5 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тобто протягом трьох років, а саме в даному випадку - до 22.02.2020 року.

Виконавчий документ повторно на примусове виконання до ВДВС не надходив та на виконанні не перебуває.

Проте, і заявник зазначає, що копію зазначеної постанови та оригінал виконавчого листа вона не отримувала.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-3070/99 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, оскільки оригінал виконавчого листа був втрачений.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року в задоволені заяви було відмовлено, оскільки дочка сторін станом на 29.12.2015 року є повнолітньою.

Постановою Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року було скасовано та заяву задоволено з посиланням на те, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не закінчився.

Таким чином, видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 30.11.1999 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_1 , починаючи з 19.11.1999 року і до повноліття дитини.

Втім, заявник, звернувшись до Васильківського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ МУ (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом у справі № 2-3070/99 від 16.06.2020 року, виданим 15.07.2020 року Солом`янським районним судом м. Києва на виконання постанови Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року, отримала повідомлення від 23.07.2020 року за підписом головного державного виконавця Гриченюк А.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з якого вбачається, що виконавчий лист повернуто у зв`язку з досягнення дитиною повноліття в 2017 році, і, таким чином, стягувачем був пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За результатами розгляду поданої скарги на вказану постанову заявник знову отримала повідомлення від 03.08.2020 року за підписом державного виконавця Ковальчук А.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, керуючись з п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим, за змістом постанови Київського апеляційного суду від 16.06.2020 року колегія суддів прийшла до висновку, що факт втрати виконавчого листа є доведеним, а тому є підстави для видачі його дублікату, так як строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився, оскільки у відповідності до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 цього Кодексу, - до досягнення двадцяти трьох років.

При цьому, настання повноліття дитини може бути підставою для закриття виконавчого провадження лише за певних умов.

Так, з п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) вбачається, що у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, виконавче провадження підлягає закінченню, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Відповідно до п.19 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.12.2012 року (в редакції станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно зданими довідки-розрахунку № 64/7 від 10.02.2020 року заборгованість по аліментам станом на 29.12.2015 року складає 45 687,82 грн.

Крім того, з відповіді № Л-2939, Л-3022 від 31.08.2020 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) випливає, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив, виходячи зі змісту ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах, зокрема, про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Між тим, слід звернути увагу, що повноліття доньки сторін настало ІНФОРМАЦІЯ_2 , а виконавчий документ був повернутий постановою державного виконавця від 23.02.2017 року та з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а не у зв`язку із досягненням дитиною повноліття.

При цьому, за правилами ч.5 ст.12 Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вбачається, з матеріалів справи, заявниця в межах цього строку, а саме в листопаді 2019 року, звернулась із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. Та обставина, що судом було вирішено питання про видачу дублікату виконавчого листа поза межами такого строку, не має впливати на обмеження прав заявниці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було дотримано вимог законодавства, чинного на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а також відсутні законні підстави для повернення виконавчого документу, так як з матеріалів справи вбачається, що строк його пред`явлення до виконання не закінчився, про що і було зазначено в реквізитах самого виконавчого документу.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 263-264, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.02.2012 року (в редакції, станом на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії держаних виконавців Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання виконавчий лист № 2-3070/99 від 16 червня 2020 року, виданого 15 липня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва, та відкрити виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала, в частині визначення розміру судових витрат, може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 грудня 2020 року.

Суддя: