Справа №: 343/1907/20
Провадження №: 2/0343/714/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретарів судового засідання Шикор Г. В., Семків В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/1907/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Коцковича Р.М.,

представника відповідача - адвоката Кориневич І.М.,

В С Т А Н О В И В

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та до моменту досягнення дитини повноліття, усі судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача та допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який вони зареєстрували у відділі ДРАЦС Долинського РУЮ Івано-Франківської області та розірвали його 01 червня 2020 року на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишилися проживати разом з нею і перебуває на її вихованні і повному матеріальному утриманні. Відповідач після розпаду їх сім`ї став проживати окремо в іншому помешканні, жодної матеріальної допомоги їм не надає, повністю припинив матеріально утримувати дочку, не займається належним вихованням дитини, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. Її пропозицію домовитись про його участь в утриманні дитини він залишив без відповіді, до спільної домовленості дійти про це вони не можуть. З моменту фактичного розпаду їх сім`ї та до цього часу вона сама піклується і утримує дочку, однак працює нестабільно, отримує мізерну заробітну плату й її дохід не може повністю забезпечити їх з дочкою матеріальні потреби. Відповідач має нерегулярні, нестабільні і мінливі, проте досить високі доходи, оскільки працює за кордоном. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому вона вважає за доцільне кожного місяця стягувати з нього на її користь аліменти на дочку до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі та, виходячи з інтересів дитини, її потреб для повноцінного, усестороннього розвитку, переконана, що щомісячний розмір аліментів повинен складати не менше 3000 гривень. Саме такий розмір аліментів на утримання дочки найбільше відповідає її інтересам. Відповідач інших дітей, окрім їх спільної, а також непрацездатних батьків, немає, аліментів нікому не платить.

Від відповідача надійшов відзив на позов, підписаний його представником, в якому він по не заперечує проти позовних вимог в частині обов`язку сплати аліментів на утримання дитини, частково визнає позов. Однак він не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві, та розміром аліментів, який просить позивачка, та просить стягувати на користь ОСОБА_1 на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти з нього щомісячно у розмірі 1200 гривень, що підлягають індексації відповідно до закону, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та до моменту досягнення дитиною повноліття, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього витрат на надання правової допомоги відмовити в повному обсязі, решту позовних вимог задовольнити.

На обґрунтування відзиву вказує, що дійсно, стосунки між сторонами погіршилися, шлюбних відносин та спільного господарства немає, кожен живе окремим життям. Однак ОСОБА_2 від народженої у шлюбі спільної з позивачкою малолітньої дитини ОСОБА_3 та своїх батьківських обов`язків не відмовляється та ніколи не відмовлявся, в подальшому по мірі своїх можливостей буде їй допомагати та утримувати. Твердження позивачки щодо ухиляння його від будь-якого спілкування з дитиною та повного припинення її матеріального утримання не є достовірними та не відповідають обставинам справи, оскільки батько завжди приймав та станом на даний час продовжує приймати участь у вихованні доньки, постійно спілкується з дитиною, бере її до себе, піклується про неї, по мірі можливості забезпечує її необхідним, а відповідно й вимога про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідна донька, яку він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду про стягнення аліментів чи ні.

Станом на даний час відповідач офіційно не працює, в центрі зайнятості не числиться, страхові внески до Пенсійного фонду не сплачує, має непостійний, мінливий заробіток, про що позивачці відомо. Дійсно, ОСОБА_2 перебуває за кордоном, у Польщі, однак стабільного доходу та тим більше високих заробітків, на яких наголошує позивачка, немає, зважаючи на ряд обставин. По-перше, на території Республіки Польща встановлені суворі карантинні заходи у зв`язку із поширенням коронавірусної інфекції, спричиненої COVID-19, та, згідно з даними Всесвітньої організації охорони здоров`я, Польща знаходиться у червоній карантинній зоні, що позначається на фактах наявності роботи, тривалості робочого дня та відповідно і достатнього заробітку. По-друге, ОСОБА_2 на момент звернення позивачкою до суду із даним позовом перебуває у Польщі нелегально, оскільки термін візи закінчився ще 25 вересня 2020 року, що в свою чергу позначається на відсутності будь-якої роботи та відповідно й заробітку, а його перебування там є формальним.

ОСОБА_2 інших дітей, окрім ОСОБА_3 , народженої у шлюбі з ОСОБА_1 не має, з нього стягнень по виконавчих документах не проводиться, однак, враховуючи нестабільний дохід, доцільно було б судом постановити рішення щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у фіксованій грошовій сумі, нехай і невеликій, але сумі, яку він зможе оплатити, а саме в розмірі 1200 грн щомісячно.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на надання правової допомоги ОСОБА_2 , як відповідач по даній справі, заперечує проти вказаної заявленої вимоги, оскільки, як вбачається із переліку документів, доданих до позовної заяви ОСОБА_1 , ні договору про надання правової допомоги, ні документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, позивачкою додано не було, тобто відсутнє будь-яке документальне підтвердження понесених витрати, розмір таких витрат не є обґрунтованим, тому в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити. Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У решті позовних вимог відповідач ОСОБА_2 не заперечує.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та вказала, що після розірвання шлюбу вона з відповідачем домовилась, що він буде надавати кошти добровільно, однак з липня, виїхавши за кордон, він перестав брати участь в утриманні дитини. У жовтні купив одяг дочці приблизно на 1800 гривень. Дитина хоче займатися гімнастикою, де одне заняття коштує 100 грн, однак можливості такої немає. Відповідач до дочки приходив, спілкується з нею, але матеріально не допомагав, купляв якість дріб`язкові речі. Навіть коли вона просила оплатити садок, він відмовився. В неї на утриманні є ще старша дитина від першого шлюбу, оскільки її батько знаходиться у слідчому ізоляторі. Через захворювання старшого сина, у неї в даний час важке матеріальне становище. Вона здійснювала підприємницьку діяльність, однак не може в повній мірі займатися нею, бо потрібно здійснювати догляд за двома дітьми. Їй допомагають батьки. Відповідач здоровий і може працювати. В місяць, особливо взимку, вона витрачає 5-6 тисяч гривень на утримання їх спільної з ОСОБА_2 дочки.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки і просив позов задовольнити в повному обсязі. При цьому вказав, що зазначаючи у позові про відсутність участі батька у вихованні та матеріальному утриманні дитини, він виходив зі свого суб`єктивного судження.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала відзив на позов та наголосила суду, що відповідач перебуває в Польщі без документів та без роботи. Він не ухиляється від обов`язків щодо дитини і готовий допомагати дочці та колишній дружині в утриманні та вихованні останньої надалі. Однак, зважаючи на його теперішнє матеріальне становище, доцільно стягувати аліменти у меншому розмірі, а саме 1200 грн щомісячно. Він при покращенні свого становища буде допомагати додатково. Щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, то їх просить зменшити і в цій частині задовольнити частково у розмірі 500 гривень. Просила врахувати, що підстави, які зазначені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження та спростовані в судовому засіданні, а саме відповідач постійно спілкується з дитиною, бере участь в її вихованні та утриманні. До виїзду за кордон він постіно приходив до дочки, забирав її до себе, де купляв їй як одяг, іграшки, так і продукти харчування. Виїхавши на роботу за межі України, він спілкується з дитиною по телефону, оскільки фізично не може бути присутній поряд з нею. В даний час у нього складне матеріальне становище, оскільки він не має ні роботи, ні документів у Польщі, однак продовжує залишатись там з метою отримання документів, які дозволять йому працювати, на які також йому потрібні не малі кошти, тому він просив позивачку зрозуміти його теперішню ситуацію. Однак, навіть тепер, через свою матір він передав кошти для придбання дочці необхідного одягу, тобто не ухиляється від її матеріального утримання. Стягнення аліментів у розмірі, який просить позивачка, поставить його у скрутне становище та призведе до створення заборгованості та неможливості виїжджати за кордон та заробляти кошти, що дало би йому можливість сплачувати не тільки присуджені аліменти, але й надалі брати додаткову участь в утриманні дочки, купляючи їй необхідні речі та проводячи з нею час.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду:

ухвалою суду від 21.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

10 листопада 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про поновлення строку на подання відзиву, яке протокольною формою ухвали суд задовольнив та постановив строк на подання відзиву поновити, відзив приєднати до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

01 грудня 2020 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме акта наданих послуг та квитанцію про їх оплату, які суд протокольною формою ухвали постановив долучити.

Представник позивачки в судовому засіданні 02.12.2020 також заявив клопотання про долучення додаткових доказів, які суд, незважаючи на допущені останнім процесуальні порушення, постановив долучити до матеріалів справи, оскільки вони стосуються предмета спору та мають суттєве значення для встановлення всіх обставин справи та винесення справедливого і законного рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

судом встановлено, що у сторін від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №172 (а.с.5).

Як вбачається з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2020 у справі №343/674/20, шлюб між сторонами розірвано, малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з мамою ОСОБА_1 , прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишено " ОСОБА_4 " (а.с.6-7).

Також у ОСОБА_1 є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 , видане повторно 04.08.2016, актовий запис №5. Батьком у свідоцтві вказаний ОСОБА_6 (а.с.47).

Згідно з витягу №4, сформованого 23.06.2017 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, 29.01.2016 внесено відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2015 у справі №343/2435/15-ц та 04.08.2016 внесено відомості про зміну прізвища дитини з ОСОБА_7 на ОСОБА_4 на підставі висновку від 04.08.2016 Долинського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.48-49).

Відповідно до медичних документів, а саме: витягу з історії хвороби №8431/16 Львівської комунальної міської дитячої лікарні, Консультативного висновку спеціаліста онколога від 28.05.2020, епікризу з медичної карти №4120, УЗД органів черевної порожнина, ОСОБА_5 хворіє, йому поставлено діагноз: кистозна пухлина лівої скроневої частки головного мозку. 24 червня 2016 року та 05 травня 2020 року видалено пухлини скроневої частки зліва (а.с.36, 37, 38).

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, на підтвердження чого долучено виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.50).

Як свідчать квитанції від 10.02.2020, 11.03.2020, 07.11.2020, здійснено проплати за садочок «Зірочка» від імені ОСОБА_3 в розмірі 500 та 300 грн (а.с. 51, 52).

До матеріалів справи долучені копії фотокарток, на яких зображений ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 , зроблені 20.06.2020, 22.06.2020, 14.07.2020, що свідчить про те, що час з дитиною він проводить та не ухиляється від спілкування з нею (а.с.26).

Згідно з даних Польської візи, зробленої у паспорті ОСОБА_2 , вона видана йому на термін з 09.06.2020 по 25.09.2020 (а.с.27), тобто в даний час її строк закінчився.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі відповідача, як батька, в утриманні дитини.

Оцінка суду:

врахувавши позицію позивачки, висловлену в її позовній заяві та підтриману у судовому засіданні нею та її представником, позицію відповідача, викладену останнім у відзиві на позов та підтриману в судовому засіданні його представником, дослідивши письмові докази, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Зокрема, як вже було вказано вище, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Тобто, з 1 грудня 2020 року розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути нижчим, ніж 960,50 гривень на місяць.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з нею. Вона просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача - 3000 грн щомісячно на дитину, однак не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. При цьому суд бере до уваги вищеописані пояснення його представника, яка підтвердила, що відповідач перебуває у Польщі, однак документів, які б дозволяли йому там перебувати на працювати не має, а, відтак, суд приходить до висновку, що він не може мати там постійного стабільного заробітку. Жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримує щомісячно високий дохід та може платити аліменти у розмірі, в якому просить позивачка, нею не надано. Відповідач у відзиві на позов не заперечив щодо обов`язку його як батька утримувати дитину, однак, посилаючись на своє матеріальне становище, просив зменшити розмір та стягувати з нього аліменти у розмірі 1200 грн щомісячно. Також у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження наведені у позовній заяві обставини, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дочки, оскільки останній постійно спілкується з дитиною, цікавиться її розвитком та брав участь в її матеріальному утриманні шляхом придбання одягу, чого не заперечила позивачка, однак вказана допомога була незначною та нерегулярною.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, а позов задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, встановлений державою мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років, який з 01.12.2020 не може бути нижчим, ніж 960,50 гривень на місяць, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат:

відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову теж покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено в п. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволені позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Виходячи з вищеописаних норм, суд, беручи до уваги, що позов було задоволено частково, при цьому кожна сторона понесла витрати на професійну правничу допомогу, виходячи з принципу справедливості, розумності, пропорційності, враховуючи фактично надану допомогу у такій категорії справ, складність справи та надані адвокатами послуги, час, витрачений на них, обсяг наданих послуг, враховуючи, що обставини, викладені у позові, відрізняються від тих, що встановлені у судовому засіданні, зокрема щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, неточності, які містяться в позові, численні описки та помилки, повторність у викладі тексту, в цілому шаблонність позовної заяви, також, беручи до уваги заяву сторони відповідача про зменшення розміру понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати є співмірними задоволеним позовним вимогам , тому їх слід залишити за кожною зі сторін.

Однак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840,80 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 141, 430 ЦПК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 20 жовтня 2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Понесені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу залишити за кожним з них.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний зміст рішення буде складено до 11 грудня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Текст повного судового рішення складено 8 грудня 2020 року.