КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позов, у якому просив розірвати шлюб, укладений ним з відповідачем, зазначаючи при цьому, що сімейне життя з нею не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинено. Шлюб має формальний характер. Від шлюбу мають повнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду першої інстанції , виключивши з його мотивувальної частини посилання на те, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, зазначивши, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо з 11 березня 2020 року. Зазначає, що судом порушено норми процесуального права. Шлюбні відносини фактично припинено з 11 березня 2020 року, проте судом першої інстанції зазначено, що сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, що, на її думку, може призвести до маніпулювання позивачем під час поділу спільного майна подружжя, так як при розгляді такої справи, суд буде змушений врахувати встановлені обставини у даному рішенні.

Крім того, судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, оскільки не було встановлено з якого часу сторони по справі проживають окремо та з якого часу не ведуть спільне господарство.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 1985 року у Київському міському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис НОМЕР_1, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії № НОМЕР_1 .

Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції, установивши вказані вище обставини, виходив з того, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, відповідача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, обставини їх життя, причини розірвання шлюбу.

Не встановлено порушень судом першої інстанції і норм процесуального права, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Зазначення судом про те, що «сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо» не матимуть преюдиційного значення при розгляді справи про поділ майна подружжя, оскільки не містять вказівки на конкретний період їх припинення.

У разі поділу майна подружжя сторони не позбавлені права доводити період спільного проживання, навпаки, останні відповідно до ч. 3 с т. 12 ЦПК України повинні доводити обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, зважаючи на те, що у даному судовому рішенні суду відсутня конкретизація періоду припинення ведення спільного господарства, фактичних шлюбних відносин сторін.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук