У Х В А Л А

04.12.2020 Справа №607/20780/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме автомобілів CHEVROLET AVEO 2006 р.в., CHEVROLET AVEO 2005 р.в., DAEWOO LANOS 2007 р.в., ВАЗ 2105 1990 р.в. та причіп ПГМФ 2012 р.в., які на даний момент зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з відповідача компенсацію за реалізовані без її згоди автомобілі, а саме: 3 автомобілі OPEL ASTRA 2006 р.в., 2 автомобілі CHEVROLET AVEO 2008 р.в., 1 автомобіль CHEVROLET AVEO 2006 р.в., 1 автомобіль DAEWOO SENS 2003 р.в., 1 автомобіль CHEVROLET EPICA 2008 р.в.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У п. 2) ч. 1 ст. 176 ЦПК України вказано, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 року, № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (в ред. до 15.12.2017 року) такий обов`язок покладається на позивача.

Отже, із вищезазначених норм закону випливає, що обов`язок визначити ціну позову покладено на позивача.

Однак, у своєму позові ОСОБА_1 не зазначає вартість спірного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки до позовної заяви не долученого належного документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (оригінала відповідної квитанції).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданими в п.26 Постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви, подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Таким чином, позивачем не подано документи, що підтверджують сплату у судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1)вказати у позовній заяві ціну позову;

2)долучити документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підставу звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

3)оформити позовну заяву відповідно до вимог ухвали та додати її копії відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, суд роз`яснює, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити, що якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяК. М. Грицай