ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6321/20 Справа № 204/2168/20 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

21 квітня 2020 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну відповідачу земельну ділянку, кадастровий номер :07:169:0014, загальною площею 0.0772 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №1248, серія та номер ННХ 313928, виданий 02 серпня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Стаднік І.Л., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48077203 від 02 серпня 2019 року, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 86.8 кв.м, що розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, кадастровий номер земельної ділянки місця розташування: :07:169:0014. Право власності на підставі свідоцтва про право власності за законом, реєстровий №1246, серія та номер ННХ 313927, виданий 02 серпня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Стаднік І.Л., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48076759 від 02 серпня 2019 року, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності; 1/4 частину квартири, що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, загальною площею 53.9 кв.м, що розташована у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116. Право власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, за заповітом, серія та номер: 302, виданий 23 травня 2018 року приватним нотаріусом Максименко О.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41238373 від 23 травня 2018 року. Крім того, позивач просив суд застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 2 102 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження у будь-який спосіб: земельної ділянки, кадастровий номер :07:169:0014, площею 0.0772 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, розмір частки 1/1; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 86.8 кв.м, розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, кадастровий номер земельної ділянки місця розташування: :07:169:0014. Житловий будинок належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, розмір частки 1/1; 1/4 частина квартири, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, загальною площею 53.9 кв.м, що розташована у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 116. В іншій частині заяви відмовлено. Зобов`язати ОСОБА_2 в якості зустрічного забезпечення внести протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення на депозитний рахунок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 2 102 грн. та протягом вказаного строку надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду. Платіжні реквізити для перерахування: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738; банк отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0017442.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що забезпечивши позов, суд не взяв до уваги, що фактично майно неналежить йому, а є спільним майном подружжя, тобто арешт накладено на майно, яке неналежить стороні у спорі. Забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами.

16 вересня 2020 року позивач ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягав на тому, що дане забезпечення є співмірним із заявленими ним вимогами. Відповідач намагався уникнути відповідальності шляхом продажу належного йому майна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, заходи забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна, є достатніми та необхідними забезпечення реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 2 032 339 грн.

Тобто, як вбачається з позовної заяви, ціна позову є значною.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, що суд постановив неправомірне судове рішення слід відхилити.

В даному випадку забезпечується позов таким способом, що ніяким чином не порушує права відповідача до винесення рішення по справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що з 03 серпня 2002 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 та майно, на яке накладено арешт, є власністю подружжя та фактично йому не належить, відхиляються, оскільки накладено заборону на відчуження майна та не позбавлено права володіння та користування цим майном. Крім того майно зареєстровано саме за відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що з приводу спірного нерухомого майна тягнуться численні судові спори, які вирішувалися судами різних інстанцій.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.