Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Капшук М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , третя особа Магдалинівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку з домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , третя особа Магдалинівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку з домоволодіння.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідачі зареєстровані, але не проживають у вказаному будинку більше одного року. На вимоги позивача про добровільне зняття з реєстрації не реагують, у зв`язку із чим порушують його право власності на домоволодіння.

Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом зняття відповідачів з реєстрації із житлового будинку.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч. 5 ст. 278 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачам для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачам було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Відповідачі правом на подачу письмового відзиву на позов не скористалися.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 , є приватною власністю ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 23 травня 2000 р., посвідченого 23 травня 2000 представником міської біржі нерухомості, зареєстрованого в реєстрі за № 154-2000М. (а. с. 9-10).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , в тім, що він має склад сім`ї: ОСОБА_5 , дружина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , донька, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , брат, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , не родичі, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , не родичі, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , не родичі, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 13).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст. ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

У судовому засіданні беззаперечно встановлено факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 у будинку, власником якого є позивач.

Тому, з урахуванням викладеного, проаналізувавши викладені норми Закону, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 5-8, 10, 12, 19, 77, 78, 81-83, 134, 210, 247, 264, 265, 278, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, житловим будинком АДРЕСА_1 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Усунути перешкоди у здійсненні права позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , користування та розпорядження своїм майном, будинком АДРЕСА_1 , власником якого він є, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , із будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 19 лютого 2004 р. Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.А. Ковальчук