Справа № 415/9189/19
Провадження № 2/415/412/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області із позовною заявою до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла недоотримана пенсія, яка зберігається в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Рубіжанської нотаріальної контори Коваленко Г.П. від 14.02.2019 р. до спадкового майна належить право на отримання недоотриманої пенсії в розмірі 92265,19 грн., за період з 01.08.2014 р. по 31.07.2018 р.

Позивач 28.02.2019 р. звернувся до відповідача із заявою про виплату їй пенсії належної при житті її матері ОСОБА_2 , право на яку отримала позивач у відповідності до свідоцтва про спадщину. 06.03.2018 р. отримала відповідь, згідно якої відповідно до Законом України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, якщо на день смерті пенсіонера виплату пенсії припинено не з вини органу, що призначає та виплачує пенсію і відсутні сума нарахованої за життя пенсіонера пенсії, що недоотримана у зв`язку із смертю пенсіонера, обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою ст. 49 Закону, зокрема, після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати та враховуючи вимоги ст. 46 Закону, а саме не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідач сплатив Позивачу грошову суму - пенсію, згідно свідоцтва про спадщину в розмірі 62230,19 грн., що на 30035,00 грн. менше ніж та, що зазначена у відповідному свідоцтві про спадщину.

Спірним питанням є правомірність обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частини другої, третьої ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальним стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не було ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія члена його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливості дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки доня дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадок.

На підставі викладеного просила суд, визнати незаконною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області щодо не виплати ОСОБА_2 частки недоотриманої пенсії та стягнути з УПФУ в м. Лисичанську Луганської області на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 30035,00 грн..

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

14.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9189/19 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

02.12.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю.

У відзиві відповідача зазначив, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, як внутрішньо-переміщена особа за матеріалами електронної пенсійної справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлений статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Аналогічна норма зазначена у статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог статті 46 Закону за три роки до дня звернення.

Таким чином, Відповідач діяв відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», норми якого е чинними, неконституційними не визнавалися.

Також, слід зазначити, що у відповіді на запит приватного нотаріуса (вих. № 10574/02-02 від 17.12.2018) відповідач наголошував, що розмір недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення спадкоємців до органів ПФУ. Таким чином, позивачка була повідомлена заздалегідь про норми чинного законодавства і вважають її вимоги необґрунтованими.

Просили суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.28).

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач неправомірно обмежує права позивача, як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.10.2018 р. виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 79 років, в м. Алчевськ, про що зроблено відповідний актовий запис №207 (а.с.7).

Згідно з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Коваленко Г.П. за реєстром №12 від 14.02.2019 р., спадкова справа №41/2018 посвідчує, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька - ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з права на отримання пенсії , яка належала спадкодавцеві на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не була ним одержана за життя в період з 01.08.2014 р. по 31.07.2018 р. в сумі 92265,19 грн. належність якої спадкодавцеві підтверджується відомостями, наданими 17.12.2018 р. УПФУ у м. Лисичанську Луганської області №10574/02-02 (а.с.8).

Згідно з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №55124648 від 14.02.2019 р., наданого державним нотаріусом Рубіжанської державної нотаріальної контори Коваленко Г.П. спадкова справа номер у нотаріуса 41/2018. Спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно з листа УПФУ в м. Лисичанськ Луганської області №2370/02-33 від 06.03.2018 р. звернення за виплатою недоотриманої пенсії відбулося 15.02.2019 р., тому розмір недоотриманої пенсії було нараховано відповідно до вимог ст. 46 Закону за три роки до дня звернення (а.с.10).

Мотивувальна частина

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

Недоотримана ОСОБА_2 за життя пенсія в сумі 92265 грн. 19 коп. після її смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набув позивач.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на спірні грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).

Проте положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, якими передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки зазначена норма регулює правовідносини органу, що призначає і виплачує пенсію, з пенсіонером, а не правовідносини з отримання спадщини.

Підставою отримання спадкоємцями суми недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії є відповідне свідоцтво про право на спадщину.

Так, відповідно до п.2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини,у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або вразі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію,в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Зазначені вище вимоги позивачем були виконані.

Свідоцтво позивача на спадщину за законом після смерті спадкодавця є чинним, його зміст ніким не оспорене.

Набута позивачем в порядку спадкування грошова сума у розмірі 30035 грн. 00 коп. до тепер відповідачем їй не виплачена.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.

Отже, перевіривши час і місце відкриття спадщини після смерті, встановивши склад спадкового майна, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню повністю.

Тож право власності позивача має бути захищено шляхом стягнення з відповідача спірної грошової суми, позов задоволений у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 1216, 1227, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України м. Лисичанськ Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанськ Луганської області щодо не виплати ОСОБА_2 частки недоотриманої пенсії протиправною.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в поярку спадкування за законом у вигляді недоотриманої у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_2 суми пенсії в розмірі 30035 (тридцять тисяч тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, місце знаходження якого за адресою: вул. Сосюри, буд. 347, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, Україна, .

Повний текст судового рішення складено 09.01.2020 року.

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА