Справа № 226/2266/20
Провадження № 2/226/791/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Клепка Л.І.

за участю секретаря судового засідання Тіссен О.В.,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області в порядку спрощеного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 30.11.2012 між ним та відповідачем укладено кредитний договір, за яким позивач надав відповідачеві грошові кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач перестала виконувати взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 137321,85 грн, з яких: 1992,80 грн - заборгованість за кредитом, 135329,05 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 30.11.2012 року по 31.10.2019 року. Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з неї на його користь 137321,85 грн заборгованості та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, в розмірі 2102 грн.

Представник позивача та відповідач до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивач не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач, щодо виклику якої судом вживалися заходи неодноразово, правом відзиву на позов не скористалася. З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що 30.11.2012 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості, що вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с15,16).

Відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. (а.с.15,17-42)

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 30.11.2012 року вбачається, що станом на 30.06.2020 року заборгованість за Договором становить 137321,85 грн, з яких: 1992,80 грн - заборгованість за кредитом, 135329,05 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 30.11.2012 року по 31.10.2019 року. (а.с.12)

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до правил ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст.628 цього Кодексу становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За містом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що, укладаючи договір з кредитною установою, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Також відповідач погодився з фінансовими умовами надання йому Кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», про що свідчить витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Перевипуск картки за даним договором здійснювався декілька разів, зокрема і 12.10.2013 терміном дії до останнього дня червня 2017 року.

Згідно довідки про умови кредитування базова процентна ставка в місяць, що нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік, складає 3,0%. Так як відповідно до умов використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» перший місяць проценти позивальнику не нараховуються, процентна ставка за даним кредитним договором становить 2,5 % на місяць, що в сенсі положень ст.628 ЦК України є обов`язковим до виконання відповідачем, який був обізнаний з вказаними умовами і погодився на них, підписавши довідку про умови кредитування.

Як свідчить розрахунок заборгованості та рух коштів за вказаною кредитною карткою, відповідач був користувачем грошових коштів, наданих йому позивачем, та погашав проценти за їх використання.

Згідно довідки позивача, за договором без номеру, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 , їй на підставі кредитного договору були надані платіжні картки: № НОМЕР_1 від 24.01.2013 терміном дії до 07/16 та № НОМЕР_2 від 12.10.2013 терміном дії до 07.17.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527,530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки боржником порушено виконання боргових зобов`язань, тіло кредиту підлягає стягненню в тому розмірі, який зазначено позивачем в позові і розрахунку, а саме в сумі 1992,80 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.536 Цивільного Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст.1056-1 цього Кодексу у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`заний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно правового висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2315цс16, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Таких підтверджень позивачем суду не надано. Доказів того, що відповідач була ознайомлена з одностороннім підвищенням процентної ставки та дала згоду на отримання кредитних коштів за таких умов матеріали справи не містять.

Обов`язок проінформувати клієнта про зміни Тарифів, а також про інші умови обслуговування рахунків, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), визначено і в п.1.1.3.2.3. Умов та Правил, згідно якого Банк зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати про це клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п.1.1.3.1.9. цього договору.

За таких обставин суд вважає неправомірними дії позивача в частині прийняття одностороннього рішення по підвищенню процентної ставки з 30 до 43,20. Визначаючи розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та які позивач нарахував станом на 30.06.2020 року, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, згідно якої нарахування процентів із закінченням строку дії кредитного договору припиняється.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягає частковому задоволенню і має визначатися, виходячи з 30%: за період з 24.01.2013 по 31.08.2014 в розмірі, нарахованому Банком, в сумі 321,99 грн., а з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року - в розмірі 1717,13 грн. (1992,80 грн. х 30% : 360днів х 1034 днів), а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 2039,12 грн. (321,99+1717,13).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту в сумі 1992,80 грн. та процентів, розрахованих, виходячи з 30 відсотків на суму залишку заборгованості, в сумі 2039,12 грн., а всього підлягає до стягнення 4031,92 грн.

Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 61,72 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 625, ч.2 ст.1050, ч.1ст.1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (податковий номер НОМЕР_3 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, б.1Д заборгованість за кредитним договором (без номера) від 30.11.2012 року в сумі 4031 (чотири тисячі тридцять одна) грн 92 коп., з яких - 1992 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 80 коп. - заборгованість за кредитом, 2039 (дві тисячі тридцять дев`ять) грн 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також судові витрати в сумі 61 (шістдесят одна) грн. 72 коп., перерахувавши зазначені суми на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Л.І.Клепка