Справа № 611/731/19
Провадження № 2/611/228/19
26 грудня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі :
головуючого - судді Коптєва Ю.А.,
за участю секретаря - Ведмідь І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
02 серпня 2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину.
Протягом сумісного проживання подружжя не знаходить між собою спільної мови, мають різні погляди на життя. В сім`ї відсутнє взаєморозуміння і, як наслідок, між сторонами склалися неприязні відносини, при яких подальше проживання разом стало неможливим.
На даний час між подружжям припинені шлюбно - сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які вони не бажають. Спроб для примирення і збереження сім`ї не приймають.
Вказуючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2019 року провадження у справі відкрито.
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2019 року провадження по справі зупинено до 15 листопада 2019 року, надано сторонам строк для примирення.
Розпорядженням керівника апарату суду №23 від 17 жовтня 2019 року справу передано для повторного автрозподілу.
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Судова повістка, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Відповідач повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі зареєстрованому 03 червня 1995 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.6).
Також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження зареєстроване 27 вересня 2003 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.7).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.
Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
Викладене свідчить, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Таким чином, судом встановлено, що шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.
За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Озеряни Варвінського району Чернігівської області, серія і номер паспорта НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Нова Миколаївка Барвінківського району Харківської області, місце проживання - АДРЕСА_2 , зареєстрований 03 червня 1995 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 06.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Барвінківський районний суд Харківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 02 січня 2020 року.

Суддя Ю. А. Коптєв