Справа № 714/846/19
№2/714/18/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

секретар судових засідань: Чорней К.Т.

з участю представника позивача: ОСОБА_1 .

відповідача: державного реєстратора Мафтей Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області Мафтей Євгенії Семенівни про визнання протиправним рішення та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення та визнання права власності. Посилався на те, що 11 травня 2019 року звернувся до Реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на 349/1000 частин адміністративного приміщення літ. «А» по АДРЕСА_1 . Однак, 14 червня 2019 року реєстратором, правонаступником якого є відповідач, відмовлено йому у реєстрації права власності у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений. З відмовою він не згідний, оскільки подав відповідачу заяву про державну реєстрацію права власності, до якої додав договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, акт прийому-передачі нерухомого майна згідно договору, квитанції про оплату суми за договором купівлі-продажу. Так, відповідно до протоколу №07 від 23.02.2009 ліквідаційної комісії сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Молницьке» вирішено продати йому ОСОБА_2 , 349/1000 частин адміністративного приміщення літ. «А» по АДРЕСА_1 . Ціна продажу вказаного майна склала 58 тис. грн. Протягом березня 2009 - березня 2010 років ним внесено всю обумовлену суму покупки, у зв`язку з чим, звернувся до керівництва СТзОВ «Молницьке» із проханням укласти договір купівлі-продажу частини будівлі. 12 червня 2010 року між позивачем та СТзОВ «Молницьке» укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу 349/1000 частин адміністративного приміщення, а також складено акт приймання-передачі вказаної частини будівлі, однак цей договір купівлі-продажу приміщення ними не було посвідчено нотаріально. Здійснити нотаріальне посвідчення договору на даний час також не є можливим, оскільки СТзОВ «Молницьке» ліквідоване на підставі рішення господарського суду. Таким чином, після оплати позивачем обумовленої суми, та отримання викуплених будівель згідно акту приймання-передачі, істотні умови договору купівлі-продажу фактично реалізовані та виконані сторонами, що свідчить про реальність правочину. Однак, недотримання нотаріального посвідчення договору не дає йому змоги реалізовувати своє право власності. У той же час, Товариство наразі ліквідоване і звернутись до суду із позовом в порядку статті 220 ЦПК України немає можливості. Тому просить суд визнати протиправним рішення державного реєстратора реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції № 47373577 від 14.06.2019, яким відмовлено у державній реєстрації права власності ОСОБА_2 на 349/1000 частин адміністративного приміщення літ. «А» по АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на зазначене нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач Державний реєстратор Мафтей Є.С. позов не визнала та подала відзив, вважає відмову у державній реєстрації законною, через відсутність у позивача нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу спірного майна.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2010 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Молницьке» та позивачем ОСОБА_2 на підставі рішення ліквідаційної комісії СТзОВ «Молницьке» від 23.02.2009 року укладений простий письмовий договір купівлі-продажу 349/1000 частин адміністративного приміщення літ. «А» по АДРЕСА_1 , що вбачається з копій відповідних документів. Виконання цього договору підтверджується актом прийому-передачі приміщення від 20 червня 2010 року та квитанціями до прибуткового касового ордеру про оплату вартості майна.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача і той рішенням № 47373577 від 14 червня 2019 року відмовив йому у державній реєстрації права власності на спірне майно.

Так, за змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий є нікчемним.

Відповідно до п.18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.15 №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Підстави для відмови у державній реєстрації прав передбачені статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, як встановлено п.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Таким чином, оскільки позивач не надав відповідачу укладений в установленому законом порядку договір купівлі-продажу (не нотаріально посвідчений), рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права приватної власності на спірне майно є законною. А за відсутності нотаріально посвідченого договору, а простий письмовий на даний час є нікчемним, за позивачем не може бути визнано право власності на спірне нерухоме майно, позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню в цілому.

На підставі ст.ст. 220, 657 ЦК України, ст. 24, п.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» п. 18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.15 №1127, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області Мафтей Євгенії Семенівни про визнання протиправним рішення та визнання права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.01.2020 року.

Суддя