Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1632/20 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С.
Категорія 82 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю. суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 273/1632/20

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про захист прав споживача шляхом визнання недійсною умови кредитного договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення надміру сплачених грошових коштів

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Форвард»

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Бєлкіної Д.С. в м. Баранівка,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору №20019056 від 05.03.2019 року в частині встановлення комісійної винагороди банку за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,59 % щомісячно та в частині встановлення плати за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «СМС - сервіс» в розмірі 35грн. щомісячно. Також просила зобов`язати АТ «Банк Форвард» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, зарахувавши сплачену комісію в сумі 11769,80грн. в рахунок погашення заборгованості по тілу; стягнути з АТ «Банк Форвард», на її користь грошові кошти в сумі 11137,80грн. сплачені на рахунок комісії; стягнути з АТ «Банк Форвард» на її користь грошові кошти в сумі 455грн. сплачені на рахунок смс-сервісу. В обґрунтування позову заначила, що погасила кредит достроково, за 12 місяців, сплативши в рахунок погашення боргу 60752,79грн. Умови договору про нарахування комісії за обслуговування кредиту та стягнення плати за інформацію по кредиту є несправедивими і порушують її права споживача.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2020 рокупозов задоволено. Визнано умову Оферти та Паспорту споживчого кредиту (продукт Святковий) в частині встановлення щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,59% від загальної суми кредиту на день видачі, що становить в сумі 1716,13 грн. кредитного договору №20019056 від 05 березня 2019 року укладеного між Акціонерним товариством «Банк Форвард», , та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , недійсним з моменту укладення кредитного договору. Визнано умову Оферти та Паспорту споживчого кредиту (продукт Святковий) в частині встановлення плати за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «СМС - сервіс» і становить 35грн. щомісячно Кредитного договору №20019056 від 05 березня 2019 року укладеного між АТ «Банк Форвард», недійсним з моменту укладення кредитного договору. Зобов`язано АТ «Банк Форвард» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №20019056 від 05 березня 2019, зарахувавши сплачену ОСОБА_1 комісію в сумі 11769,78грн., в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором №20019056 від 05 березня 2019 року. Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 11137,50 грн., сплачені на рахунок комісії за кредитним договором №20019056 від 05 березня 2019 року. Стягнуто з АТ «Банк Форвард» грошові кошти в сумі 455,00 грн. сплачені на рахунок смс-сервісу за кредитним договором №20019056 від 05 березня 2019 року. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Банк Форвард» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на момент подання позову і на даний час позивач має заборгованість перед відповідачем за кредитним договором в сумі 19880,78грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку. В умовах договору визначено, за які послуги нараховується комісія, послуга щодо отримання смс-повідомлень була активована самою позивачкою.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 05.03.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард» укладено кредитний договір №20019056 (Святковий кредит), згідно якого банк надав кредит у розмірі 49056грн. під фіксовану процентну ставку у розмірі 0,01 % процентів на рік, строком кредитування на 36 місяців. Даним споживчим кредитом також визначені: щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 3,59%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі; плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «СМС - сервіс» - 35 грн. щомісячно.

Кредитний договір складається з оферти №20019056 від 05.03.2019 року, паспорту споживчого кредиту (додаток до договору №20019056 від 05.03.2019 року), який також містить графік платежів за продуктом Святковий кредит (а.с.5-6,9-10).

Відповідно до даних виписок по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 28.05.2018 року по 28.05.2020 року позивачкою за 12 місяців за період з 05.04.2019 року по 15.05.2020 року в рахунок погашення боргу сплачено кошти на загальну суму 60752,79 грн., з них за тілом 37286,22 грн., за процентами за користування кредитом в сумі 4,29 грн., за надання послуги щодо надання виписок по рахунку клієнта через СМС- сервіс 455грн., комісію за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 22907,28грн. (а.с.11-15).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ст.18 Закону «Про захист прав споживачів»). Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Банк, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не вказав, за які саме послуги, що надаються позивачеві, сплачується комісія. При цьому відповідач нараховував, а позивачка сплатила комісію фактично за обслуговування кредиту банком, що не відповідає вимогам справедливості .

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Оспорюваним пунктом кредитного договору за продуктом Святковий (Оферти та Паспорту споживчого кредиту) позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено.

Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про недійсність умов кредитного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості та платної послуги за надання виписок по рахунку клієнта, і обґрунтовано задовольнив похідні вимоги про зобов`язання банку здійснити перерахунок та стягнення зайво сплачених коштів.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2020 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: