У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених судових витрат,-

у с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та виділ частки у спільному сумісному майні.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про компенсацію здійснених судових витрат посилаючись на те, що подання ОСОБА_2 позовної заяви до неналежного суду, до неналежного відповідача та за відсутності з боку ОСОБА_2 належних доказів зумовило понесення ОСОБА_1 судових витрат у зв`язку з підготовкою та розглядом справи. АБ «Юридичний бутик Ярослава Олійника» надав ОСОБА_1 правничу допомогу на умовах Договору № 18/16 від 05.07.2018 року на загальну суму 104923 грн. 28 к. Сума судових витрат складається: з витрат на сплату комісії, витрат на сплату судового збору, витрат на сплату послуг постачальника зв`язку та витрат на сплату правничої допомоги.

Для вирішення заяви відповідача сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та виділ частки у спільному сумісному майні за заявою позивача залишено без розгляду.

Отже, судове рішення по суті спору у вищевказаній справі не ухвалювалось.

Розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду передбачено нормою частини 5 ст. 142 ЦПК України, відповідно якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу, якою визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Правовий аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених відповідачем судових витрат останньому необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні роз`яснення містить пункт 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10.

У поданій заяві про стягнення судових витрат відповідач ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 з позовною заявою звернулась до неналежного суду, до неналежного відповідача та за відсутності належних доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою цієї статті визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55). Способи захисту цивільних прав зазначені у ст. 16 ЦК України.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо звернення до суду з позовом не можна вважати необгрутованими. Матеріали справи не містять доказів зловживання позивачем ОСОБА_2 своїми процесуальними правими чи вчинення нею будь-яких неправомірних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 133, 141, 142, 258-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про компенсацію здійснених судових витрат відмовити.

Відповідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.01.2010 року

Суддя Н.О.Яровенко