Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/215/19
Провадження № 2/650/16/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Коваля В.О.

за участі секретаря - Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка справу за позовом

адвоката Петренка Тараса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Петренко Т.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позвом до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , якій на момент смерті належала земельна ділянка загальною площею 8,97 га, розташована на території Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняли обидві сторони, але ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом та за законом шляхом подання відповідної заяви до нотаріального органу, а ОСОБА_2 набув право на спадкування обов`язкової частки у спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, як інвалід ІІІ групи.

Позивач заперечує право відповідача на обов`язкову частку у спадщині, оскільки останній ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані. Мати відповідача потребувала допомоги та зверталася з таким проханням до свого сина ОСОБА_2 особисто, через сестру і інших спільних знайомих. Відповідач міг прийти до матері, поспілкуватися з нею, відвідати її в лікарні, сходити за ліками, принести їжі, однак не робив цього. Відповідач знав про хворобливий стан матері, але навмисне не допомагав їй. Ступінь інвалідності відповідача та фактичний стан його здоров`я не свідчили про його безпорадність та неможливість надати допомогу, після смерті матері останній регулярно на протязі року приїздив до ОСОБА_4 , щоб отримати безоплатну правову допомогу, відвідував нотаріуса, відвідував судові засідання, організував та намагався реалізувати перевезення з будинку спадкодавиці майно. Зважаючи на умисне ухилення відповідача від надання допомоги матері та повне ігнорування ним її інтересів, позивач вважає, що такий захід примусу як усунення його від спадкування буде співмірним з його негативною поведінкою.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що обставини, викладені в позові ОСОБА_1 , не відповідають дійсним обставинам справи. Спадщину після смерті матері прийняли обидві сторони, але ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом та за законом шляхом подання відповідної заяви до нотаріального органу, а відповідач набув право на спадкування обов`язкової частки у спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, оскільки є інвалідом ІІІ групи. Позивач заперечує право відповідача на обов`язкову частку у спадщині, оскільки він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. З таким твердженням відповідач не погоджується, вважає, що позивач наводить на нього наклеп із корисливих мотивів успадкувати все майно матері. Він знав про необхідність надання матері допомоги, оскільки постійно таку допомогу надавав. Сестра ніколи не могла самотужки надавати допомогу матері на належному рівні, посилаючись на постійну зайнятість, надмірну завантаженість. Позивач вигадує, що змушена була за рік до смерті забрати матір до себе, що так і не зробила. Мама проживала у доньки нетривалі періоди часу після виписування з лікарні, а потім їхала до себе додому. Позивачка навмисно, задля отримання всього спадкового майна вигадала вказані в позові обставини. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви за необгрунтованістю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що за життя її мати ОСОБА_3 заповіла їй земельну ділянку. Мати також хотіла, щоб будинок вони з братом продали, а кошти розділити між собою. Після смерті матері вони з братом прийняли спадщину у вигляді житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування в рівних долях, крім того відповідач прийняв у спадщину за законом ј частину земельної ділянки, як інвалід. Вона пустила в будинок матері квартирантів, але відповідач їх вигнав, намагався вивезти майно з будинку матері. Вона вважає, що відповідача слід усунути від права на спадкування майна їх померлої матері, оскільки він не доглядав її та не піклувався про неї. Коли мати жила сама, вона двічі на місяць приїздила до матері, привозила їжу, ліки, одяг. Інколи передавала передачі. Відповідач про матір не піклувався, не відвідував її, хоча проживав в одному селі. Дружина відповідача також не ходила до їхньої матері з того часу, як та земельну ділянку заповіла доньці. За рік до смерті вона забрала матір до себе, щоб доглянути її. З січня 2017 року стан здоров`я їхньої мами став тяжким, хвора потребувала безперервного догляду. Вона постійно була біля матері, а в її відсутність маму доглядав її чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла і вона здійснила її поховання за власний рахунок. Просить суд задовольнити вимоги позову та усунути відповідача від права на спадкування.

Представник позивача вимоги позову підтримав, суду пояснив, що мати сторін по справі ОСОБА_3 перебувала в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги з 16.01.2017 року по день смерті. Померла вона від серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця. Перенесення померлою тяжких захворювань потребувало медичного втручання та сторонньої допомоги також після виписки з лікарні, однак таку допомогу вона отримувала лише від доньки. Мати неодноразово зверталася по допомогу до сина, але відповідач ігнорував такі прохання. Він стверджує, що сестра чинила йому перешкоди в спілкуванні з матір`ю, однак це є недоведеним. Позивач самотужки не могла надавати допомогу матері на належному рівні, тому змушена була забрати її до себе за рік до смерті. До цього мати проживала у позивачки нетривалі періоди після виписки з лікарні. Вказані факти свідчать про те, що відповідач навмисно не надавав допомоги своїй хворій матері, при тому, що вона очікувала на таку допомогу, а він міг її надавати. Ступінь інвалідності відповідача та фактичний стан його здоров`я не свідчать про його безпорадність. Він особисто стверджував, що надавав матері допомогу до січня 2017 року, а потім перестав, при цьому ним не надано доказів погіршення власного здоров`я. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав і суду пояснив, що він піклувався про свою маму. Через день він або його дружина ходили до матері, допомагали їй по господарству. Так було з 2013 по 2017 рік, коли сестра забрала матір до себе. Йому відомо, що земельна ділянка матері перебувала в оренді в ФГ «Ельдорадо», орендар привозив матері орендну плату, а згодом приїздила позивачка і забирала ці гроші. До матері, коли вона жила в селі, двічі на тиждень приходила соціальний працівник, готувала їжу, купувала продукти. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними. До останньої госпіталізації мати сторін по справі проживала вдома і відповідач, який проживав у тому ж селі, постійно її відвідував і надавав допомогу - рубав дрова, носив воду, виконував іншу роботу по господарству, що можуть підтвердити сусіди. При цьому відповідач і сам є інвалідом ІІІ групи. Позивач приїздила до матері один раз на тиждень. Коли мати захворіла відповідач організував її доставку в лікарню, а лікувалася вона за свої гроші. З січня 2017 року відповідач не їздив до сестри, оскільки між ними не було порозуміння. Позивач не поставила його до відома, що стан здоров`я їх матері значно погіршився. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що мати позивачки часто хворіла. ОСОБА_1 кожного тижня їздила в село до матері, відвідувала її, возила продукти, прала. Зимувала мама у позивачки, після перебування в лікарні завжди приїздила до неї. Вона потребувала сторонньої допомоги, яку наймала за гроші. Зі слів позивачки її брат матері не допомагав, навіть не приходив запитати, чи та жива, проявляв черствість. Перед смертю мати проживала у позивачки в квартирі, та здійснила її поховання. На похороні вона також бачила відповідача.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона знає родину ОСОБА_3 на протязі 42 років. Їй відомо, що відповідач по справі ніякої участі у долі матері не приймав. З 2014 року ОСОБА_3 ходила на двох палицях, часто хворіла. Відповідач проживав через дві хати від матері, але їй не допомагав. Дрова бабі рубали сусіди, доглядали за нею також сусіди та соціальний працівник. Позивачка часто відвідувала матір та надавала їй допомогу - пасла та доїла корів, віяла і продавала сливки та молоко, білила та прибирала в хаті. Також позивачка за власні кошти купувала ліки та лікувала матір. З осені мати знаходилася у позивачки, а останні роки тяжко хворіла, то й жила в окремій кімнаті у квартирі доньки. За цей час вона відвідувала бабусю, але жодного разу не бачила у неї відповідача.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працював водієм, систематично возив позивачку до її матері. ОСОБА_1 возила продукти, прала матері постіль. Останні два роки свого життя мати жила з позивачкою. Про сина померлої він нічого не знає, не бачив його.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона з мамою позивачки разом лікувалися на протязі трьох років. Весь цей час позивачка доглядала матір, лікувала її. Мати пересувалася на ходунках, у доньки вона була доглянута. Мати говорила, що чекає дзвінка від сина.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що позивач по справі доводиться їй мамою. Останні три роки свого життя бабуся ОСОБА_3 фактично поживала з мамою, оскільки потребувала постійного догляду. Вона також допомагала своїй матері у догляді за бабусею. Відповідач за своєю матір`ю не доглядав.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона декілька років знала померлу ОСОБА_3 , остання вже погано ходила. Коли бабуся жила в с. Чкалове, донька постійно до неї приїздила, допомагала по господарству, садила та полола город, прала. Зі сторони позивача та її чоловіка за бабусею був належний догляд. Бабуся часто знаходилась, в лікарні, лікувала померлу лікар ОСОБА_13 . З січня 2017 року по день смерті ОСОБА_3 проживала у доньки. Син її в цей час не відвідував, передачі не передавав. Більше за відповідача сказати нічого не може, бачила його лише один раз в лікарні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що позивач по справі доводиться їй кумою, тому їй відомо, що тільки позивач доглядала за матір`ю. ОСОБА_1 кожні вихідні їздила до матерів с. Чкалове, возила продукти, прала та прибирала у матері, вона інколи їздила з кумою. Позивач зі своє матір`ю фактично жили, як одна сім`я. бабуся говорила, що все її майно залишиться доньці. Син ніколи матір не провідував, брата позивачки вона не бачила, він до матері не приїздив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив, що його теща ОСОБА_3 останні 5-6 років свого життя фактично проживала у них з позивачкою. В с. Чкалове проживав її син, однак він лише один раз привіз матір в лікарню, більше її не возив. З лікарні теща хотіла їхати до них додому, і вони її забрали. Останній рік свого життя ОСОБА_3 потребувала постійного догляду, вони купували для неї ліки, лікували її в лікарні. Теща постійно виглядала сина, чекала його, однак відповідач допомоги матері не надавав та не приїздив до неї.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що є подругою ОСОБА_1 з 1974 року, часто бувала у неї в гостях. Їй відомо, що позивач часто їздила до матері в с. Чкалове, їй це було нелегко. Брат позивачки, який проживав через дві хати від матері, не міг розтопити матері піч та купити хліба, він за матір`ю не доглядав. ОСОБА_3 часто зимувала у доньки. З січня 2017 року по квітень, тобто до смерті, мати проживала у позивачки. Син не приходив і матір`ю не цікавився, доглядала її лише донька. Коли бабусі ставало краще, вона згадувала сім`ю сина, хотіла їх побачити. Все це їй відомо зі слів лікаря, сусідів та позивачки.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що добре знала померлу ОСОБА_3 . Може підтвердити, що в 2015-2016 роках, коли мати сторін по справі перебувала в лікарні, вона говорила тільки добре за сина. Він завжди піклувався про матір. Коли вона жила вдома, допомагав по господарству, телефонував їй в лікарню, привозив продукти. Коли в січні 2017 року матері стало погано, відповідач дзвонив на швидку допомогу. Позивачку вона також часто бачила в лікарні. Крім того, за ОСОБА_3 доглядав соціальний працівник, відвідували інші родичі.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він проживає в с. Чкалове, добре знає та товаришує з відповідачем. Може підтвердити, що ОСОБА_2 постійно піклувався про свою маму, жив неподалік від неї. Він допомагав матері по господарству, пиляв дрова, приносив хліб. У 2016 році він бачив ОСОБА_3 , говорив з нею, вона на сина ніколи не скаржилася, ні на нього, ні на доньку. Позивач також часто відвідувала матір та допомагала їй.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що проживає в с. Чкалове на одній вулиці з відповідачем. Може підтвердити, що відповідач постійно бував у матері, допомагав їй по господарству. У нього ніколи не було з матір`ю конфліктів, вона також на сина не скаржилась. З позивачем він не знайомий, знав лише, що у матері відповідача є донька.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вона як медичний працівник, часто відвідувала матір сторін по справі. Часто у ОСОБА_3 був присутній син або його дружина, позивачка в її присутності до матері не приїздила. Із розмови з бабусею їй відомо, що син до неї приходив, провідував її . Коли мати захворіла відповідач організував її перевезення в лікарню на лікування. Сторони по справі обоє піклувалися про матір.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що у 2016-17 роках вона працювала дільничною медсестрою, знає сторони по праві та їх матір, у них була дружна сім`я. ОСОБА_3 часто хворіла, викликала медичного працівника сама або через невістку. В її присутності відповідач знаходився у матері, топив плиту, допомагав. Він часто відвідував хвору матір. Може підтвердити, що і донька і син піклувалися про свою маму.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона працює лікарем у Великоолександрівській ЦРЛ. Може підтвердити, що з 2015 року вона періодично приїздила за викликом до ОСОБА_3 на адресу її доньки: АДРЕСА_1 . Мати позивачки була хвора, потребувала стороннього догляду. Біля неї весь час була позивачка з донькою, позивачка купувала ліки. За декілька місяців до смерті ОСОБА_3 лікувалася на стаціонарі, потім у доньки вдома. Брата позивачки вона не бачила жодного разу.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що ОСОБА_3 з 2012 року хворіла, з 2012 по 2017 рік за нею було закріплено соціального працівника ОСОБА_23 , яка приймала участь у догляді за бабусею. До 2017 року вона часто бачила відповідача у дворі матері, яка ніколи не скаржилася на сина. У 2016 році відповідач відвозив матір в лікарню. У ОСОБА_3 були нормальні відносини з сином, вона ніколи про нього не говорила нічого поганого. Їй відомо, що позивачка чинила тиск на свідків, щоб ті не говорили в захист відповідача.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою відповідача, може підтвердити, що позивач та відповідач обоє доглядали свою матір, відносились до неї однаково. Вона кожне літо проводила в селі, допомагала доглядати бабусю, її мама готувала їжу, а батько носив бабусі. Крім того, вони разом з позивачкою прибирали у бабусі в хаті, білили, саджали та копали город. Останні чотири роки свого життя бабуся хворіла, за нею було закріплено соціального працівника, який робив домашню роботу. З січня 2017 року бабуся дійсно знаходилася у позивачки, вона часто телефонувала і говорила з бабусею. Та говорила, що не може діждатися, щоб повернутися до себе додому в село. Вона також пропонувала тітці допомогу від свого імені та від імені свого батька, але тітка відмовлялася.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що вона працює лікарем у Великоолександрівській ЦРЛ, двічі виїздила за викликом та оглядала матір сторін по справі. Бабуся була обмежена в рухах. Огляд хворої здійснювали за місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , яка теж була присутня під час огляду.

Заслухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Той факт, що померла ОСОБА_3 є рідною матір`ю позивача по справі, підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 та копією Свідоцтва про укладення нею шлюбу з ОСОБА_15 .

Факт родинних відносин відповідача з померлою встановлено рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06.07.2018 року.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХС № 013341 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,97 га, розташованої на території Чкаловської сільської ради. Вказану земельну ділянку та майновий пай ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 10.04.2007 року.

В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті матері прийняли обидві сторони, але ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом та за законом шляхом подання відповідної заяви до нотаріального органу, а ОСОБА_2 набув право на спадкування обов`язкової частки у спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України, оскільки є інвалідом ІІІ групи.

Той факт, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки виконавчого комітету Чкаловської сільської ради ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в с. Чкалове Великоолександрівського району Херсонської області. Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті проживала одна.

Згідно довідки Великоолександрівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ОСОБА_3 була зареєстрована у Великоолександрівському ТЦСО та отримувала послуги соціального робітника за місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) в період з 01.10.2012 до 17.01.2017 року.

Судом також проаналізовано відповідь сільського голови Чкаловської сільської ради Кумпете В.І. на адвокатський запит представника відповідача, відповідно до якої ОСОБА_3 постійно проживала в с. Чкалове одна, рухалася за допомогою засобів пересування, часто хворіла, тому самостійно себе обходити не могла. З 2012 року по 2017 рік сторонню допомогу надавала соціальний працівник ОСОБА_23 . Син ОСОБА_2 , оскільки мав групу інвалідності, не міг виконувати важку роботу, але відвідував матір, лагодив електричні прилади, колов дрова. Донька ОСОБА_1 також відвідувала маму, передавала продукти харчування.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом шостим Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою дія відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Отже, суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен становити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК має значення сукупність обставин:

- ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання,

- перебування спадкодавця в безпорадному стані,

- потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем ні в позовній заяві ні в суді не надано належних та допустимих доказів, які б давали законні підстави для усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Посилання позивача на ті обставини, що ОСОБА_2 не спілкувався з матір`ю, ніколи не надавав їй допомоги, яку остання просила, позивачем не доведено в суді належними та допустимими доказами. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 , які проживають в с. Чкалове, в судовому засіданні пояснили, що між відповідачем та його померлою матір`ю не було неприязних відносин, ОСОБА_2 та члени його сім`ї відвідували його матір, допомагали по господарству, піклувалися про неї. ОСОБА_3 за життя ніколи не скаржилася на сина.

Позивачкою в судовому засіданні не доведено, що доглядаючи за матір`ю з січня 2017 року по день смерті останньої, вона зверталась до відповідача з проханням щодо надання допомоги по догляду, як фізичної так і матеріальної, яку він відмовився надавати. Крім того, свідок ОСОБА_24 , донька відповідача, в судовому засіданні пояснила, що в телефонному режимі пропонувала допомогу позивачці по догляду за бабусею, але та говорила, що допомоги не потребує.

Вказані обставини не дають підстави вважати, що відповідач ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, а спадкодавець перебувала у безпорадному стані та потребувала такої допомоги саме від сина.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними та не доведені у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог адвоката Петренка Тараса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення особи від права на спадкування.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ