Справа № 465/5028/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2114/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Львів

Справа № 465/5028/13

Провадження № 22ц/811/2114/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 1 липня 2020 року у складі судді Ванівського Ю.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з участю третіх осіб: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бігальської М.-М.Ю., про стягнення коштів за облаштування другого поверху будинку, -

встановив:

29 травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 1 березня 1986 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_8 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилася, і змінила прізвище ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер. Зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 (особняк) знаходиться будинок, який зводився за участі її (позивача) чоловіка. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2007 року визнано за ОСОБА_11 право власності на вказаний будинок. Стверджує, що ОСОБА_7 (відповідач) та ОСОБА_7 є синами ОСОБА_11 17 квітня 2008 року ОСОБА_11 склала заповіт, відповідно до якого заповіла в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_7 цей будинок з приналежною до нього земельною ділянкою. Стверджує, що з березня 2010 року другий поверх вказаного будинку будувався за її (пизавача) та ОСОБА_7 кошти . За згодою ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , другий поверх мав належати її чоловікові, так як на його завершення та облаштування витрачено приблизно 30 000 доларів США. Згідно технічного паспорту загальна площа будинку станом на 2008 рік становила 97,8 кв.м. Вартість по будинку складала 77 454 грн. Відповідно до технічного паспорта від 8 грудня 2010 року будівництво другого поверху розпочато в березні 2010 року. Технічним паспортом станом на 2010 рік обумовлено про другий поверх, його площу та інші характеристики. Вартість саме по будинку складала 128 701 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2020 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржує позивач.Вважає рішення суду незаконними та необґрунтованими, такими що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права.Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

6 жовтня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу відхилити, оскільки така є необгрунтована.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2007 року визнано за ОСОБА_11 право власності на будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 (відповідач) та ОСОБА_7 (покійний чоловік позивача) є дітьми ОСОБА_11

1 березня 1986 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7

17 квітня 2008 року ОСОБА_11 склала заповіт, відповідно до якого заповіла в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спірний будинок з приналежною до нього земельною ділянкою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік позивача- ОСОБА_7 помер, що засвідчується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

14 лютого 2012 року ОСОБА_11 подарувала відповідачу 55/100 спірного будинку.

Сторонами не заперечується здійснення покращень на другому поверсі у згаданому будинку.

Згідно із ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Встановлено, що ОСОБА_7 не вступив у спадщину.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Стаття 1266 ЦК України не поширюється на позивача.

Відповідно до ст. 357 цього Кодексу, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відповідно до ст. 778 ЦК України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Позивач не надала суду першої інстанції правовстановлюючих документів на вищеказаний житловий будинок. Вона не є орендарем чи співвласником цього будинку.

Згідно висновку судово-будівельно технічної експертизи від 28 жовтня 2015 року неможливо встановити, у якому році розпочаті будівельні роботи з облаштування сходової клітки на другому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також не встановлено, які саме перепланування, малярні, штукатурні, облицювальні монтажні та інші роботи проведені на сходовій клітці та другому поверсі цього будинку. Не визначено загальну вартість коштів, витрачених на будівельні матеріали та на виконану роботу, які поведені на сходовій клітці та другому поверсі будинку.

Позивачем не надано підтвердження покращення нею та її чоловіком вказаного будинку на суму, яку вона просить солідарно стягнути, а також правомірність підстав такого стягнення, оскільки ні вона, ні її чоловік не були співвласниками або наймачами спірного будинку. Власник цього будинку розпорядилася ним на свій розсуд.

Суд першої інстанції мотивовано відмовив у задоволенні позову за пропуском позовної давності, оскільки така не пропущена.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 1 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 1 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді