Справа № 192/23/20
Провадження № 2/192/1018/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"01" грудня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солонянська селищна рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право про право приватної власності на житловий будинок від 25 травня 1987 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У вказаному житловому будинку з 17 жовтня 2014 року зареєстрована відповідачка, яка з 21 жовтня 2014 року і до теперішнього часу без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації.

За вказаний період відповідачка не робила жодних спроб проживати у спірному помешканні. Оскільки відповідачка до цього часу зареєстрована у будинку позивачки, то це порушує права позивачки на користування і розпорядження вказаним житловим будинком, і тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідачки.

Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання (а.с. 49) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою у судове засідання відповідачки, яка бере участь у справі, суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідачки, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та за згодою позивачки у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - Солонянської селищної ради, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с. 52).

Суд, заслухавши позивачку, свідків, дослідивши письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25 травня 1987 року, належить на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку осіб виконавчого комітету Солонянської селищної ради №4049 від 16 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Як вбачається з акту обстеження помешкання від 16 грудня 2019 року проведеного депутатом Солонянської селищної ради Сидоренко Л.О. та членами комісії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_2 з 1981 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На момент обстеження в даному будинку не проживає, її особистих речей, які свідчили б про проживання в даному будинку виявлено не було (а.с. 17).

Відповідно до інформації виконавчого комітету Солонянської селищної ради №1669 від 17 грудня 2019 року, ОСОБА_2 на даний час зареєстрована в АДРЕСА_1 з 17 жовтня 2014 по теперішній час (а.с 16).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що йому відомо, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 2014 року.

Свідок ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_3 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Під час судового засідання судом достовірно встановлено, що відповідачка, яка з 21 жовтня 2014 року не проживає в будинку позивачки, не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не є членом сім`ї позивачки, відсутня за зареєстрованим місцем мешкання тривалий термін. Тому суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком позивачки, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 1).

На підставі викладеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та серія паспорта суду невідомі, третя особа: Солонянська селищна рада рада, яка розташована за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, буд. 7, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40204292 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2020 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.