Єдиний унікальний номер 236/2904/20
Номер провадження 22-ц/804/3385/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року

м. Бахмут

справа № 236/2904/20

провадження № 22-ц/804/3385/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Цимбал Д.А.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Бахмутське-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 236/2904/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутське-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року (суддя Бєлоусов А.Є.), постановлену в приміщенні Краснолиманського міського суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначив, що він звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. 05 червня 2020 року Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області йому було надано відмову в призначенні пенсії по інвалідності, з посиланням на те, що в його трудовій книжці БТІ-І №4157770 відсутня дата наказу про зарахування на роботу в період з 23 червня 1982 року по 19 січня 1986 року та не можливо прочитати назву підприємства на печатці за період роботи з 26 листопада 1990 року по 18 вересня 1995 року.

30 червня 2020 року він направив скаргу до Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області на дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області і надав копії довідок про підтвердження трудового стажу. 28 липня 2020 року отримав відповідь в якій його скаргу залишено без задоволення.

Зазначає, що для отримання пенсії по інвалідності йому необхідно підтвердити факт роботи на підприємстві шахта «Хрустальна» ДП Донбасантрацит з 26 червня 1982 року по 19 січня 1986 року та з 26 листопада 1990 року по 18 вересня 1995 року, оскільки в його трудовій книжці відсутня дата наказу про зарахування на роботу та не можливо прочитати назву підприємства на печатці. Факт його праці на цьому підприємстві в ці роки підтверджується його трудова книжка в якій окрім цих записів містяться і інші записи про підвищення розряду та інші які зроблені в цей період, також його трудовий стаж підтверджується довідками про підтвердження трудового стажу № 404/1, 404/3, 404/5, 404/6 від 26 квітня 2014 року.

Просив суд встановити факт роботи на підприємстві шахта «Хрустальна» ДП Донбасантрацит з 23 червня 1982 року по 19 січня 1986 року та з 26 листопада 1990 року по 18 вересня 1995 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутське-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено. Роз`яснено заявнику, що розгляд такої категорії справ віднесено до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що питання встановлення наявності трудового стажу, проводиться відповідним органом Пенсійного фонду, а не судом в порядку цивільного судочинства, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. У разі отримання відмови органу, який призначає пенсію та в разі незгоди з його рішенням заявник має право звернутися за захистом свого права в суд в порядку адміністративного судочинства.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду заявник ОСОБА_1 посилається на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що він в своїй заяві просив встановити саме юридичний факт його трудових відносин та роботи на підприємстві шахта «Хрустальна» та в подальшому без участі суду звернутися до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії.

Вважає, що посилання суду першої інстанції на частини 2,3 статті 315 ЦПК України є не обґрунтованими, оскільки він в заяві не просив встановити факт належності йому трудового стажу, крім того він надав доказ того, що не має можливості або іншого порядку встановлення цього юридичного факту, а саме рішення № 44 Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії.

Зазначає, що заява про встановлення юридичного факту з якою він звернувся до суду може бути розглянута виключно в окремому провадженні відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, оскільки він не оскаржує відмову управління пенсійного фонду, а звертається саме з метою встановлення юридичного факту.

Посилається на те, що аналогічна ухвала Краснолиманського міського суду у справі № 236/4012/19 вже була скасована Донецьким апеляційним судом.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу заінтересованою особою подано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав просив її задовольнити.

Представник Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37).

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. (а.с.1-3).

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутське-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та доданими до неї документами відмовлено. Роз`яснено заявнику, що розгляд такої категорії справ віднесено до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду. (а.с.6-7).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що питання встановлення наявності трудового стажу, проводиться відповідним органом Пенсійного фонду, а не судом в порядку цивільного судочинства, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. У разі отримання відмови органу, який призначає пенсію та в разі незгоди з його рішенням заявник має право звернутися за захистом свого права в суд в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту трудового стажу йому необхідно для призначення пенсії по інвалідності.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду, а повинне вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18).

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі на підставі вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, дійшовши висновку про те, що в окремому провадженні не може бути встановлений факт наявності трудового стажу, оскільки встановлення такого факту здійснюється органами Пенсійного фонду України, а не в судовому порядку.

Посилання на те, що Донецьким апеляційним судом було скасовано аналогічна ухвалу суду, є безпідставними, оскільки відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала про відмову у відкритті провадження постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 02 грудня 2020 року

Головуючий О.О.Тимченко