Справа № 226/1984/20
Провадження №4-с/226/11/20
УХВАЛА

Іменем України

01.12.2020 місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

державного виконавця Балдинюка М.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , представник скаржника ОСОБА_2 , державний виконавець: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюк Максим Юрійович, боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з цією скаргою, в якій просив суд визнати неправомірним (незаконним) повідомлення головного державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 06.11.2020; зобов`язати головного державного виконавця відновити виконавче провадження за виконавчим листом у справі №226/1984/20; стягнути з рахунку бюджетних асигнувань відділу на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 11.09.2020 з ТОВ «Краснолиманське» на його користь стягнуто грошові кошти загальною сумою 276628 грн. Заявою від 30.10.2020 він звернувся до державного виконавця з вимогою прийняти на виконання виконавчий лист, відкрити виконавче провадження, яке приєднати до зведеного виконавчого провадження, яке наявне на виконанні у відділі (ВП 60472109), де боржником є ТОВ «Краснолиманське». 10.11.2020 ним отримане повідомлення державного виконавця від 06.11.2020, яким виконавчий документ повернено стягувачеві без прийняття до виконання через непідвідомчість. Заявник не згодний з таким рішенням державного виконавця, вважає виконавчий документ підвідомчим державному виконавцеві відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», п.14 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2014 №512/5.

В судове засідання заявник та його представник не прибули, від представника надійшла заява про розгляд справи без участі сторін, які не з`являться, на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник боржника ТОВ «Краснолиманське» до суду не прибув, боржник повідомлявся у визначений законом спосіб про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджають її розгляду.

Головний державний виконавець Балдинюк М.Ю., який взяв участь в судовому засіданні шляхом відеоконференції, вимоги скарги не визнав і вказав, що заявником ОСОБА_1 було порушено порядок пред`явлення до виконання виконавчого документу, тому ним 06.11.2020 було винесене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання. Повідомлення є рішенням державного виконавця і виноситься у випадках, коли виконавче провадження не було відкрито, в той час як у відкритому виконавчому провадженні приймаються постанови. В даному випадку заявник мав пред`явити виконавчий лист для виконання до Покровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби, там мало бути відкрите виконавче провадження, а потім воно мало бути передане державним виконавцем Покровського відділу для об`єднання зі зведеним виконавчим провадженням. У його провадженні дійсно знаходиться зведене виконавче провадження за стягненнями, що проводяться з ТОВ «Краснолиманське», і всі виконавчі провадження, на які посилається представник заявника, були приєднані до зведеного саме на підставі відповідних постанов державних виконавців, які на місцях відкривали виконавчі провадження. Вважає, що підстав для задоволення скарги немає, тому просить відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення державного виконавця, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 11.09.2020, яке набрало законної сили 13.10.2020, з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 156236,80 грн, заборгованість по заробітній платі в сумі 119550,40 грн, судовий збір у сумі 840,80 грн, а всього 276628 грн.

На підставі зазначеного рішення 13.10.2020 Димитровським міським судом Донецької області був виданий виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

06.11.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюком М.Ю. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що пунктом 4 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2014 №512/5, визначено, що відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими сума зобов`язання становить від 25 до 50 мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті, наявний виконавчий лист не підвідомчий відділу.

Суд вважає, що рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання прийняте державним виконавцем правомірно з огляду на таке.

Частиною першою ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно зч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частина перша ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Боржник у справі, в якій розглядається скарга, ТОВ «Краснолиманське», зареєстрований та перебуває за адресою: 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське. Отже, виконавчі дії з виконання рішення суду мають провадитися Покровським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В той самий час виконавчий документ у справі пред`явлений ОСОБА_1 для виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де, як зазначене заявником і підтверджено державним виконавцем Балдинюком М.Ю. знаходиться зведене виконавче провадження відносно боржника ТОВ «Краснолиманське».

Пункт 10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Саме з посиланням на цю норму закону державний виконавець правильно повернув виконавчий документ ОСОБА_1 .

Позиція заявника про хибність висновків державного виконавця є неспроможною, оскільки передання виконавчого провадження на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрите перше виконавче провадження, здійснюється лише в тому випадку, коли виконавче провадження відкрите, а відкривається воно, як зазначено вище, саме за місцем перебування боржника.

Так, згідно з частиною першою статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України 02.04.2014 №512/5, відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті або двадцять п`ять та більше мільйонів гривень чи еквівалентну суму в іноземній валюті, якщо місцем виконання рішення є місто Київ.

Пунктом 14 цієї ж Інструкції унормовано, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у відповідності до встановленого порядку пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник має подавати виконавчий лист до відповідного ВДВС за місцем перебування боржника згідно зі ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», і вже після вирішення питання про відкриття виконавчого провадження на виконання вимог ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначеної вище Інструкції вже відкрите виконавче провадження повинно передаватися до відділу примусового виконання рішень для здійснення виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні.

Наведений висновок суду підтверджує і те, що всі виконавчі провадження щодо боржника ТОВ «Краснолиманське», на наявність яких у ВПВР УЗПВР у Донецькій області посилається представник заявника, згідно з наданими державним виконавцем суду копіями постанов про відкриття виконавчого провадження первісно були відкриті саме державними виконавцями Покровського міськрайонного ВДВС.

Отже, оскаржуване рішення у формі повідомлення було прийняте державним виконавцем відповідно до закону та в межах його повноважень, право заявника порушено не було, і це у відповідності до положень статті 451 ЦПК України є підставою для постановлення судом ухвали про відмову у задоволенні скарги.

За змістом ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у цій справі мають бути покладені на ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,260,447,449-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ), представник скаржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), державний виконавець: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Балдинюк Максим Юрійович 84333, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівельників, 32, код відділу за ), боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, код за ), на дії/бездіяльність органу примусового виконання, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.12.2020.

Суддя: В.С. Салькова