Справа № 209/2429/20
Провадження № 2/209/1015/20
РІШЕННЯ
Іменем України

23 листопада 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши в залі судового засідання Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме - подати до Адміністрації Кам`янської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 55,2 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, має вислугу військової служби 22 роки 6 місяців. Його було зараховано на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов 02 серпня 2007 року. На підставі рішення розподілу гарнізонної житлової комісії від 16 червня 2018 року №44, йому та членам його сім`ї було розподілена трикімнатна службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 без зняття з квартирного обліку Дніпропетровського ОВК. В зазначену квартиру він разом з сім`єю вселився на підставі ордеру № 10 від 01 листопада 2018 року, де наразі вони зареєстровані та проживають. 31 січня 2020 року на засіданні житлової комісії було розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення та переведення в категорію постійного житла. Він звернувся до КЕВ м. Дніпра із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що на виконання розпорядження №19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження. Вважає вказані дії відповідача такими, що прямо порушують його конституційні права.

20 серпня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача 13 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що ними не вчинялося протиправних дій стосовно позивача, оскільки вони діяли, керуючись окремим розпорядженням заступника Міністра оборони України від 12 грудня 2019 року № 19360/з. Тому не можна вважати відмовою в здійсненні виключення з числа службових зазначеного житла, оскільки вказане розпорядження є тимчасовим заходом.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, вказані у відзиві.

Третя особа Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивача було зараховано на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов з встановленим терміном одержання житла за рахунок Міністерства Оборони України з 17 липня 2002 року, що підтверджується копією витягу з протоколу засідання житлової комісії Дніпропетровського ОВК № 4 від 02 серпня 2007 року (а.с. 24-25).
Позивачу було надано службове житло за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає разом із дружиною та двома малолітніми дітьми, що підтверджується копією ордеру на службове жиле приміщення № 10 від 01.11.2018 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 324 від 24 жовтня 2018 року (а.с. 17).
31 січня 2020 року на засіданні житлової комісії Дніпропетровського ОТЦК та СП було розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та погоджено надання цієї квартири позивачу зі складом сім`ї 4 особи з метою забезпечення його житловим приміщенням для постійного проживання зі зняттям з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов при Дніпропетровському ОТЦК та СП, що підтверджується копією витягу з протоколу № 1 засідання житлової комісії Дніпропетровського ОТЦК та СП від 31 січня 2020 року (а.с. 27).

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що згідно окремого доручення № 19360/з від 12 грудня 2019 року заступника Міністра оборони України, з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних Сил України, надані відповідні розпорядження стосовно не подання командирами військових частин ЗСУ до квартирно-експлуатаційних відділів (частин районів) пропозицій щодо виключення житла з числа службового до окремого розпорядження, що підтверджується копією листа ОСОБА_1 (а.с. 18-19) та копією відповіді КЕВ м. Дніпро № 525/1084 від 07 квітня 2020 року (а.с. 20).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 26 травня 2015 року (а.с. 13). Відповідно до розрахунку вислуги років військовослужбовця має загальну вислугу 22 роки 5 місяців (а.с. 23).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 118 Житлового кодексу Української РСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція), регламентовано процедуру виключення житла з числа службового. Зокрема, п. 10 Розділу VII Інструкції визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має вислугу військової служби 22 роки 5 місяців, що підтверджена документально, перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, але постійного житла до цього часу не отримав. Таким чином, не подаючи відповідне клопотання про виключення спірної квартири з числа службового житла, відповідач прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача подати до Адміністрації Кам`янської міської ради у Дніпропетровській області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла спірної квартири підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання: АДРЕСА_2 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (, юридична адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13), третя особа: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики (, юридична адреса: 49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро подати до Адміністрації Кам`янської міської ради у Дніпропетровській області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 55,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик