Справа №442/7084/20
Провадження №2/442/1671/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

за участю секретаря судових засідань - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стебницької міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

12.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача Виконавчого комітету Стебницької міської ради Львівської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,9 кв. м та земельну ділянку, площею 0,0887 га, кадастровий номер :01:019:0058, цільове призначення 01.04 для ведення підсобного сільського господарства, що на АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , а 29.08.2016 її батько - ОСОБА_3 . Зазначає, що батьки 14.04.2006 склали заповіт котрим усе своє майно де б воно не до і з чого б не складалось і взагалі все, що належатиме їм на день смерті на що вони за законом матимуть право заповіли їй. Вказує, що у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою від 02.11.2020 року № 02/02-31 приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0887 га, кадастровий номер :01:019:0058, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину було те, що в переліку документів, які подані нею, а саме в договорі купівлі - продажу, посвідченого Власовою З.А., нотаріусом Дрогобицької державної нотаріальної контори 28.12.1962 року р.№ К-4466, предметом якого є житловий будинок під АДРЕСА_1 , покупець зазначений як « ОСОБА_4 », хоча на час його її мати - ОСОБА_5 перебувала зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Даний факт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки присутня розбіжність в прізвищах у зв`язку з чим, просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне спадкове майно.

Ухвалою судді від 12.11.2020 провадження в зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 24.11.2020.

24.11.2020 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.12.2020.

В судове засідання позивач не зявилась, однак від її представника - адвоката Тунського А.Р. надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд даної справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник виконавчого комітету Стебницької міської ради Львівської області - міський голова - П. Старосольський в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання в якому просить розгляд даної справи проводити без представника міської ради. Позовні вимоги просить задоволити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Так, вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_1 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Стебник Львівської області. ЇЇ батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які перебували у зареєстрованому шлюбі, копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 12.01.1967, копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , а.с. 7, 8.

04.06.1988 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 , внаслідок чого змінила своє прізвище на ОСОБА_9 , копія свідоцтва про укладення шлюбу серії - НОМЕР_3 від 04.06.1988, а.с. 6.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Стебник, копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.08.2016, а.с. 4.

Мати позивачки - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вараш Рівненської області, копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 02.04.2020, а.с. 10.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ№515448 від 03.06.2011 року вбачається, що матері позивачки ОСОБА_2 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0887 га на АДРЕСА_1 , цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:019:0058.

Згідно довідки №1769 виданої КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Дрогобицькою держнотконторою 28.12.1962 року р. № К-4446 та акту прийомки будинку в експлуатацію від 01.06.1978 року, затверджений рішенням виконкому Стебницької міської ради народних депутатів від 08.06.1978 року за №153, а.с. 13-14, 16- 24.

Згідно заповіту подружжя від 14.04.2006, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори - Зайченко Н.В. р. №489, вбачається, що подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і на що вони за законом матимуть право і що буде належати їм на момент смерті заповіли своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто повивачу по справі, а.с. 15.

Проте, із постанови приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Кекіс Г.С. від 02.11.2020 вбачається, що останньою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0887 га, кадастровий номер :01:019:0058, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є те, що в переліку документів, які подані нею, а саме в договорі купівлі - продажу, посвідченого Власовою З.А., нотаріусом Дрогобицької державної нотаріальної контори 28.12.1962 року р.№ К-4466, предметом якого є житловий будинок під АДРЕСА_1 , покупець зазначений як « ОСОБА_4 », хоча на час його укладення матір позивачки - ОСОБА_5 перебувала зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

Крім цього, при огляді документів поданих для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0887 га, кадастровий номер :01:019:0058, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 515448, виданого Стебницького міською радою Львівської області 03.06.2011 року, з`ясувалося про неповноту записів у графі «підстава видача Державного акта» і підставою набуття права власності, оскільки право власності на землю у ОСОБА_2 виникло не лише на підставі Договору дарування частини земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори 15.10.2010 року ОСОБА_10 , р. №1321, як вказано у державному акті, а й на підставі рішення виконкому Стебницької міської Ради народних депутатів від 15.05.1997 за №131 та від 12.02.1998 року №64, а.с. 25.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

За правилами статей 1222-1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі його відсутності, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно ст. 66-69 ЗУ "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, але з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, визнання позову відповідачем, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65,9 кв.м та земельну ділянку, площею 0,0887 га, кадастровий номер :01:019:0058, цільове призначення 01.04 для ведення підсобного сільського господарства, що розташована на АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення рішення - 03 грудня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Стебницької міської ради Львівської області, , місцезнаходження: вул. Мазепи, 8 м. Стебник Львівської області.

Суддя Курус Р.І.