РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

03.12.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Калініченко Артем Володимирович, до Виконавчого комітету Ялтинської селищної ради, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2020 позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Калініченко А.В., звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Ялтинської селищної ради, про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , розташовану на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу «Прогрес» Мангушського району Донецької області, що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.1989 року. Позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини. На підставі довіреності від 28.06.2005 спадкодавець довірив позивачеві володіти, користуватися та розпоряджатися Ѕ частиною будинку АДРЕСА_1 . Отже, позивач з 2005 року й досі відкрито володіє частиною будинку, неприйнятою ним після смерті спадкодавця у спадок, сплачує усі комунальні послуги, ремонтує Ѕ частину домоволодіння. У зв`язку з відсутністю інших спадкоємців та відкритим, безперервним, добросовісним володінням позивачем Ѕ частиною вказаного будинку, він не звернувся у передбачений законодавством України строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька. Але зараз виникла потреба в оформленні документів на своє ім`я, тому не маючи іншої можливості захистити свої права та законні інтереси іншим чином, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач більше 10 років (з 2005 року - моменту передачі прав за довіреністю) відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому є всі підстави вважати, що він набув право власності на нього за набувальною давністю.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давниною на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Першотравневого районного суду Донецької області від 29.09.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 12.11.2020 року провадження по цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Калініченко А.В. подали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розглянути справу без їх участі.

Відповідач Виконавчий комітет Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та просив прийняти рішення на підставі чинного законодавства.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який з 09.11.1995 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8), є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.08.2007 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11) та відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.09.2013, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

На підставі договору купівлі-продажу від 30.05.1989, р/н 32, ОСОБА_3 належить Ѕ частина будинку АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу «Прогрес» Першотравневого (Мангушського) району Донецької області (а.с. 14-15).

Згідно з довіреністю серії 23 АБ № 950954 від 28.06.2005, посвідченою нотаріусом Сочинського нотаріального округу Краснодарського краю РФ Захаровою С.І., ОСОБА_2 довірив ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому Ѕ частиною будинку АДРЕСА_1 (а.с. 26).

З довідки, виданої Ялтинською селищною радою Мангушського району Донецької області 12.02.2014, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 10.05.1989 по 14.08.1995 (а.с. 25).

В якості правової підстави для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, відповідно до статті 344 ЦК України, позивач посилається на те, що він більше 10 років відкрито, безперервно володіє спірним будинком, сплачує усі комунальні послуги, ремонтує його.

Позивач також вказує, що у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців та відкритим, безперервним, добросовісним володінням будинку, він не звернувся у передбачений законодавством України строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька, а згодом, коли виникла потреба в оформленні документів на своє ім`я, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 552/1354/18.

Також, в постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач був обізнаний, що власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 , був його батько ОСОБА_2 . Крім того, на підставі довіреності позивач користувався спірним нерухомим майном, а тому не можна вважати володіння позивачем частиною будинку, яка залишилась після смерті батька, добросовісним та безтитульним.

Пред`являючи позов про визнання права власності на вказане майно за набувальною давністю, позивач прагне відновити майнове право, яке було ним втрачено на підставі ч.1 ст.1272 ЦК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а відкритість і безперервність користування майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Калініченко Артем Володимирович, до Виконавчого комітету Ялтинської селищної ради, про визнання права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.12.2020.

Суддя Ю.В. Молонова