Справа № 937/5986/20
Провадження 2-о/937/587/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Гнатик Г.В., при секретарі - Макаренко В.В., за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника зацікавленої особи Капканець В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ігнатов Є.Є., заінтересована особа Мелітопольський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення особи,-

ВСТАНОВИВ:

До Мелітопольського міськрайонного суду надійшла заява адвоката Ігнатова Є.Є., який дає в інтересах ОСОБА_1 , в якій він просить встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дона, Лагодехського району, Грузія, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , для встановлення належності до громадянства України та оформлення паспорту громадянина України.

В обґрунтуванні заяви зазначив, що він ОСОБА_1 , народився в с. Дона, Лагодехського району, Грузія. На постійне проживання в Україні, приїхав в серпні 1989 року, та проживав за адресою АДРЕСА_2 ., а з 27.12.1991 року, він зареєстрував місце проживання за зазначеною адресою. Крім того, в його паспорті колишнього СРСР зразка 1974 року, була зроблена відмітка про прийняття громадянства України, але книги реєстрації щодо прийняття громадянства України в сільській Раді не заводилось. Паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року, НОМЕР_1 виданий 19.07.1983 року Заводським РВВС м. Тбілісі, де стояла відмітка про громадянство України, був у нього вилучений слідчими органами внутрішніх справ м. Мелітополя, в рамках розслідування кримінальної справи. Вироком Мелітопольського міського суду від 11.05.1998 року, він був засуджений по ст. 144 ч. 3 КК України (в редакції 1964 року) до семи років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, з відбуттям покарання в колонії посиленого режиму. Після відбуття покарання, йому була видана довідка про звільнення з місць позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі, йому був виданий паспорт серії НОМЕР_2 , в якому стоїть відмітка про його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений паспорт був у нього вилучений Мелітопольським міським відділом управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, натомість видана довідка про встановлення особи № 2318/5978 від 27.11.2014 року. Той факт, що він є громадянином України, був встановлений судом, в ході розгляду кримінальної справи. Починаючи з серпня 1989 року і по сьогоднішній день він нікуди не виїжджав за межі України. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2019 року було встановлено факт його постійного проживання на території України, в Запорізькій області станом на 13 листопада 1991 року. Так як у ОСОБА_1 немає паспорту, то виникає багато проблем з документами. Він звернувся з заявою до Мелітопольського міського відділу управління Державної міграційної служби в Запорізькій області для отримання паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення належності до громадянства України за територіальним походженням у зв`язку з неможливістю встановлення моєї особи відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», та рекомендовано звернутися до суду для встановлення його особи в зв`язку з відсутністю інформації, яка дає змогу ідентифікувати мою особу. Рішення суду про встановлення особи ОСОБА_1 необхідне для встановлення належності до громадянства України в Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області, у зв`язку з чим представник заявника звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що в 1989 році переїхав до України з Грузії разом з родиною, але вони не знали, що потрібно реєструватися. В 1992 році приїхали до міста Мелітополя, спочатку знімали житло, а згодом купили квартиру за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживають по теперішній час. Коли йому виповнилось 45 років, він звернувся у паспортний стіл для того, щоб йому вклеїли фотокартку, але в нього вилучили паспорт, повідомивши, що він не дійсний, натомість видали довідку з його фото. Просив заяву задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні посилаючись на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити в повному обсязі, встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с.Дона, Лагоденського району, Грузія, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання паспорту.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення зави не заперечував, пояснив, що ОСОБА_1 звертався до Мелітопольського відділу УДМС України в Запорізькій області за видачею йому паспорту громадянина України, однак йому було відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення належності до громадянства України за територіальним походженням та рекомендовано звернутись до суду для встановлення особи.

Суд, вислухавши учасників справи, врахувавши покази свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно довідки № 2318/5978 від 27.11.2014 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно звертався до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області з приводу встановлення особи. Особу заявника було встановлено, однак не встановлено належність до громадянства будь-якої держави /а.с.8/.

Як вбачається з листа, виданого управлінням державної міграційної служби України в Запорізькій області Валієву Т.Ю. відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення належності до громадянства України за територіальним походженням та неможливістю встановлення його особи відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України», та рекомендовано звернутися до суду для встановлення особи в зв`язку з відсутністю інформації, яка дає змогу ідентифікувати його особу /а.с.9/.

Однак, як вбачається з копії закордонного паспорту ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 , виданого 28.06.1994 року, що він є громадянином України.

Крім того, заявником надана копія посвідчення водія серія НОМЕР_4 виданого ДАІ ГУ УМВС України м.Мелітополь 31.01.2004року з фотокарткою.

Відповідно до висновку Агентства по розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії № від 16.03.2017 року та довідки № 05/00031231/2018-2 від 07.09.2018 року консульства Грузії в м. Донецьк із резиденцією в м. Києві, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за представленими та здобутими документами не є громадянином Грузії.

Факт проживання ОСОБА_1 на території України підтверджується копіями довідок Світлодолінської сільської Ради № 06 від 11.01.2005 року та № 182 від 11.02.2015 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2019 було встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, станом на 13.11.1991 по теперішній час.

Крім того, тривале проживання ОСОБА_1 на території України у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4 , який показав, що він знайомий з ОСОБА_1 більше 30 років, познайомились вони у Мелітополі, разом займались боксом у одного тренера, згодом в них був спільний бізнес. Крім того, він знайомий з його сім`єю та часто буває у нього вдома, за адресою АДРЕСА_1 . Свідок підтвердив, що особу, яка є заявником по даній справі, він знає як ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи заяву по суті суд виходить з наступного.

У разі коли картотеки заяв про видачу паспорта територіального підрозділу ДМС не збереглися, відсутня будь-яка інформація в наявних даних обліку територіального органу ДМС, проводиться процедура встановлення особи відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2015 року N302(далі Порядок).

За результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту належності до громадянства України особи, яка набула громадянство України відповідно до ч.1 п.2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», працівник територіального підрозділу ДМС складає висновок за формою, встановленою МВС, та приймає рішення про оформлення паспорта або про відмову в його оформленні (п. 63 Порядку N 302).

Якщо за результатами проведення процедури встановлення особи її не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника відповідно до пунктів 100 і 101 цього Порядку (п. 64 Порядку N 302).

Матеріали перевірок (у разі надсилання та отримання відповідей на паперових носіях), акт встановлення особи, висновок за результатами встановлення особи скануються та вносяться до відомчої інформаційної системи ДМС (п. 65 Порядку N 302).

Відповідно до п. 101 цього Порядку заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують особу чи її спеціальний статус» внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Як встановлено судом, підставою для відмови у видачі паспорту заявника стало не підтвердження його особи. При цьому, ОСОБА_1 були надані пояснення з причин неможливості такого підтвердження, за наслідком розгляду яких було рекомендовано встановити його особу у судовому порядку та звернутися до міграційної служби повторно, надавши відповідне рішення суду.

Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення особи заявника необхідне заявнику для подальшого звернення до відділу міграційної служби з метою отримання паспорту.

Таким чином суд вважає, що в матеріалах справи наявні всі докази, що підтверджують юридичний факт, а саме - в судовому засіданні з досліджуваних письмових доказів, показів свідка встановлено, що заявником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дона, Лагодехського району, Грузія, який на даний час мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 293-294, 315 -319, 354 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ігнатов Є.Є., заінтересована особа Мелітопольський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення особи задовольнити.

Встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дона, Лагодехського району, Грузія, що мешкає за адресою АДРЕСА_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2020 року

Суддя: Г.В. Гнатик