233 Справа № 233/8520/19
УХВАЛА

03 січня 2020 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі судді Каліуш О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Каліуш Олени Валеріївни,-

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу Костянтинівський коледж Луганського національного аграрного університету в якій позивач просить:

-зобов`язати відповідача Луганський національний аграрний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу Костянтинівський коледж Луганського національного аграрного університету виконати рішення від 22 червня 2018 року про поновлення його на попередній роботі;

-стягнути з Луганського національного аграрного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Костянтинівський коледж Луганського національного аграрного університету на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 22 червня 2018 року по день видання наказу про фактичне поновлення на роботі.

Ухвалою судді від 09 грудня 2019 року цю позовну заяву, як таку, що не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали.

23 грудня 2019 року позивачем ОСОБА_1 подана заява о недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, в якій позивач на підставі статті 37 ЦПК України заявив відвід головуючому у справі судді Каліуш О. В.

Заява про відвід мотивована тим, що 22 квітня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області під головуванням судді Каліуш О. В. було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВП КТ ЛНАУ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.06.2016 рішення суду від 22.04.2016 було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 жовтня 2017 року вищезазначені судові рішення були скасовані, справу передано на новий розгляд до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 22 червня 2018 року постановлено негайно поновити незаконно звільненого ОСОБА_1 до попереднього роботи, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Проте, відповідач до теперішнього часу відмовляється виконувати рішення суду про поновлення у повному обсязі, тому він змушений звертатися до суду з цим позовом.

Вважає, що суддя Каліуш О. В. не може брати участь у розгляді цієї справи після скасування постановленого нею рішення від 22 квітня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 жовтня 2017 року.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі (ч.1). Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення (ч.2). Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції (ч.3). Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції (ч.4). Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі (ч.5). Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі (ч.6).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 вперше звертається до суду з цим позовом та суддя Каліуш О. В. не брала участі у вирішенні цього спору, а тому підстави, передбачені статтею 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні. Отже заявлений позивачем відвід судді Каліуш О. В. є необґрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

За таких обставин вирішення питання про відвід судді Каліуш О. В. має бути здійснене суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Каліуш О. В. передати до канцелярії Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для визначення судді з метою розгляду питання про відвід судді в порядку ст.33 ЦПК України.

Суддя: О. В. Каліуш