Справа № 408/5469/19-ц
Провадження № 2/408/419/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

Головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому позивач просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив таке. На підставі рішення Свердловського міського суду Луганської області від 10.01.2013 з нього на користь відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу винесення цього рішення суду сімейний стан позивача змінився, оскільки у нього та його дружини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_5 .

За рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 з позивача на користь ОСОБА_3 також було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач вважає, що з часу ухвалення рішення Свердловського міського суду Луганської області про стягнення аліментів його матеріальний стан змінився, загальний розмір виплат на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та матері ОСОБА_3 , який перевищує 50% його доходу, порушує його права, і є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 частки всіх видів його заробітку на 1/6 частку та, на його думку, буде достатнім та створюватиме рівні фінансові умови для забезпечення потреб його дітей.

Позивач та третя особа перед початком судового розгляду надали заяви, в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, протягом встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала.

Суд вважав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Дійсно, частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З позовної заяви вбачається, що підставою для звернення з цим позовом до суду є те, що ОСОБА_1 вважає, що загальний розмір виплат на утримання його дочки ОСОБА_4 , сина ОСОБА_5 і його матері ОСОБА_3 , перевищує 50% його доходу та порушує його права.

Так, на підставі рішення Свердловського міського суду Луганської області від 10 січня 2013 року, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання їх спільної доньки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, цим рішенням суду з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача від шлюбу з ОСОБА_3 , яка є третьою особою у справі, народився син - ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

За рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 з позивача на користь ОСОБА_3 також було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач з 29.09.2012 й до теперішнього часу працює начальником відділу ТОВ «Епіцентр». Згідно наданих копій довідок про доходи позивача № СоД/55-0044 від 25.07.2019 та № СоД/55-0061 від 04.11.2019, його матеріальний стан не змінився.

Жодних доказів щодо погіршення стану здоров`я позивача суду не надано. А зміна сімейного стану позивача, народження у нього ще однієї дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, позивач просить зменшити розмір аліментів по відношенню тільки до своєї першої дитини - дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зменшуючи при цьому розмір аліментів щодо своєї другої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина ставить у нерівні умови дітей позивача. На переконання суду, батьки не мають права компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (Постанова Верховного Суду України від 16.09.2020, справа № 565/2071/19). Разом з тим, позивач не враховує, що з моменту присудження аліментів на дитину (2011 року), вона підросла і витрати на її утримання значно збільшилися, а матеріальне становище платника аліментів - позивача по справі, суттєво не змінилося.

Також позивач не надав суду доказів, що на його утриманні перебуває і ОСОБА_3 , яка є третьою особою по справі.

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про зменшення розміру аліментів необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 185, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 258-260, 264, 265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 , у задоволенні його позову до ОСОБА_2 : третя особа - ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання та підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 27 листопада 2020 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв