328/2199/20
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Величко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 328/2199/20 (номер провадження 4-с/328/12/20) за скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Логінової Вікторії Володимирівни, до державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни, заінтересована особа (стягувач) ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ, на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби, -

за участі:

представника заявника адвоката Логінової В.В.

представника заінтересованої особи (стягувача) ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ Голубан О.І.,

встановив:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Логінова В.В. звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області зі скаргою на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби, в якій просить визнати дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни незаконними щодо накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 , скасувати постанову державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни від 13 січня 2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 60954700 та поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

В обґрунтування скарги представник заявника зазначає, що 16 лютого 2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист за № 1-325/2011 про стягнення матеріальної шкоди по кримінальному провадженню з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» у розмірі 25 394,16 грн.

11 січня 2020 року постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюра Л.С. відкрито виконавче провадження № 60954700, в якому з метою примусового виконання виконавець Місюра Л.С. винесла 13 січня 2020 року постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , в тому числі на картковий рахунок № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Зазначений картковий рахунок відкрито заявником ОСОБА_1 для отримання державної допомоги особам, які не мають права на пенсію. ОСОБА_1 є інвалідом третьої грипи за загальним захворювання, у зв`язку з чим перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівського району з 27.06.2017 року та отримує матеріальну допомогу як особа, яка не має права на пенсію у розмірі 1 638,00 грн.

З виписки від 09.10.2020 року по картковому рахунку № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», на зазначений рахунок надходить тільки матеріальна допомога призначена управлінням соцзахисту у розмірі 1 638,00 грн. 22.01.2020 року на рахунок було накладено арешт в сумі боргу за виконавчим листом Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 1-325/2011 і саме з цього часу всі нараховані кошти направляються на погашення арештованої суми, а ОСОБА_1 не отримує жодної копійки та ще несе додаткові збитки, сплачує витрати за користування кредитної лінії по рахунку.

Заявник отримав копію постанови про арешт коштів боржника та ознайомився з нею 16.09.2020 року. Грошові кошти на картковому рахунку є виключно соціальною державною допомогою, в зв`язку з арештом коштів, ОСОБА_1 , обмежений у засобах до існування, що є порушенням його прав та інтересів. ОСОБА_2 попередньо звертався до виконавця ОСОБА_3 та просив зняти арешт з карткового рахунку боржника, однак йому виконавець повідомила, що він має звертатися тільки до суду для вирішення зазначеного питання.

Заявник про порушення своїх прав та законних інтересів дізнався 16.09.2020 року, а саме коли була надана копія постанови про арешт коштів боржника. Для підготовки доказів на підтвердження оскарження незаконних дій та рішень виконавця заявнику знадобився додатковий час, тому останній документ заявником отримано 19 жовтня 2020 року.

Крім того, заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, яка не має засобів для існування, проживає у с. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, а вимушений був витребовувати та збирати документи з організацій, розташованих у інших населених пунктах м. Оріхові, м. Запоріжжі, що також зайняло додатковий час.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Державний виконавець надав до суду копії документів виконавчого провадження (а.п. 35-52, 80-110) та відзив на скаргу, де зазначив, що 10.01.2020 року на виконання до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов виконавчий лист № 1-325/2011 виданий 05.03.2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ боргу в сумі 25394,16 грн.

11.01.2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Під час здійснення виконавчого провадження для забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем 13.01.2020 року була винесена постанова про арешт коштів, яку направлено на виконання до ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Мета Банк», АТ «УкрСиббанк», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ «УКРСОЦБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в тому числі і до ЗОУ АТ «Ощадбанк» для виконання та сторонам для ознайомлення. Згідно резолютивної частини зазначеної постанови арешт накладено на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2020 за вих. № 439 та постанову про арешт коштів боржника 13.01.2020 року за вих. № 452 направлено боржнику на адресу вказану у виконавчому документі в порядку визначеним ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується списком № 5 від 15.01.2020 року згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Підтвердженням того, що боржнику було відомо про відкриття провадження та накладення арешту на кошти боржника, є неодноразові подання звернень на гарячу лінію Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з карткового рахунку, а саме: 14.02.2020 року та 07.04.2020 року.

25.02.2020 року за вих. № 5211 до ЗОУ АТ «Ощадбанк» направлено вимогу для отримання інформації про відкриті боржником рахунки (у тому числі карткові), у тому числі номер рахунку, стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника. Надання інформації чи являються відкриті рахунки рахунками із спеціальним режимом використання, спеціальними та іншими рахунками, звернення стягнення на які заборонено законом.

25.03.2020 року на постанову про арешт коштів боржника з ЗОУ АТ «Ощадбанк» надійшло повідомлення, що даний арешт був виконаний банком 28.01.2020 року. Також зазначено що у ОСОБА_1 відкрито три карткових рахунка, які використовуються у тому числі для зарахування соціальних виплат. Жодних повідомлень стосовно того, що відкриті боржником в ЗОУ АТ «Ощадбанк» рахунки, є рахунками зі спеціальним режимом використання і спірна постанова про арешт коштів боржника не підлягає виконанню в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, до відділу від ЗОУ АТ «Ощадбанк» станом на 30.10.2020 не надходило.

Також зазначають, що за весь період перебування у відділі на виконанні виконавчого провадження № 61272754 боржником ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів для погашення боргу за виконавчим листом № 1-325/2011 виданого 05.03.2012 року Токмацьким районним судом на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ.

Державний виконавець просить в задоволенні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Логінової В.В. на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби відмовити (а.п. 32-34, 111-116).

Представник заінтересованої особи (стягувач) ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ надав до суду письмові заперечення в яких просить скаргу на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби залишити без задоволення, оскільки вважає їх дії правомірними. В обґрунтування заперечень представник зазначає, що 16 лютого 2012 р. Токмацьким районним судом Запорізької області був виданий виконавчий лист №1-325/2011 по кримінальній справі №1-325/2011 за статтею 185 ч.2 КК України (крадіжка трансформаторного масла з діючої електроустановки) про стягнення з ОСОБА_1 суму нанесеного збитку в розмірі 25394,16 грн. З березня 2012р. вказаний виконавчий документ періодично перебував на виконанні в державній виконавчій службі, але повертався на адресу стягувача з підстави відсутності майна на яке можливо звернути стягнення.

11 січня 2020р. постановою державного виконавця Оріхівського районного ВДВС Південно-Східного МРУ Мінюсту (м. Дніпро) Місюрою Л.С. відкрито виконавче провадження №60954700 в якому з метою примусового виконання виконавець винесла постанову від 13.01.2020р. про арешт коштів ОСОБА_1 в тому числі на картковий рахунок НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Представник заінтересованої особи ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ не погоджується з доводами заявника про скасування постанови про арешт коштів боржника від 13.01.20 ВП № 60954700, оскільки заявником не надано доказів отримання на вказаний рахунок виключно лише пенсії та відсутності інших джерел доходу можливість/не можливість зарахування/отримання інших грошових коштів.

Також зазначає, що заявником вже більше восьми років не вжито жодних заходів щодо погашення у добровільному порядку заборгованості за рішенням Токмацького районною суду Запорізької області від 16.02.2012 по кримінальній справі № 1-325/11.

Представник заінтересованої особи в своїх запереченнях посилається на ряд рішень Європейського суду з прав людини де зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично.

Вказана правова позиція викладена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 23 вересня 2020 року по справі №5009/342/12.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» вважає, що дії державного виконавця Оріхівського районного ВДВС Південно-Східного МРУ Мінюсту (м. Дніпро) Місюри Л.С. щодо яких подано зазначену скаргу не можуть розцінюватись як неправомірні, оскільки вони спрямовані на виконання законного рішення суду з мстою захисту та реалізації прав стягувана, а скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю (а.п. 68-75).

Представником заявника надано до суду письмові пояснення та додаткові докази (а.п. 152-156), де зокрема зазначено, що картковий рахунок НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» відкрито заявником ОСОБА_1 для отримання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю. ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, у зв`язку з чим перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівського району з 27.06.2017 року та отримує допомогу в розмірі 1 638,00 грн. Виплати здійснюються на банківський картковий рахунок НОМЕР_1 Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується письмовою інформацією на адвокатський запит управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 3093/07/03 від 12.11.2020 р.

Картковий рахунок НОМЕР_1 відповідно до довідки філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» 10007/0223 є пенсійним рахунком для виплат пенсії (PENS_SOC_UAH_24) відкритим 20.07.2017 року.

Представник заявника вважає, що накладений державним виконавцем арешт на рахунок на який зараховується державна матеріальна допомога особам, які не мають права на пенсію є незаконним, та порушує Конституцію України та конституційні права ОСОБА_1 , гарантовані державою в ст. 22, 46, 48, 68 Конституції України, тому що ці кошти є єдиним джерелом доходу та існування ОСОБА_1 , що унеможливлює не тільки своєчасне здійснення кредитних виплат, комунальних витрат, а й взагалі існування, проживання, життя, включаючи насамперед: харчування, пересування, лікування, а також порушує його право на соціальний захист.

Рахунки, які передбачені для виплати державної матеріальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається. Таким чином, дії державного виконавця є незаконними, оскільки порушують конституційні права заявника, законні інтереси та право на соціальний захист.

В судовому засіданні при розгляді скарги представник заявника адвокат Логінова В.В. подану нею скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених в скарзі та письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ Голубан О.І. в судовому засідання просила скаргу на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби залишити без задоволення, оскільки вважає їх дії правомірними.

Державний виконавець Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюра Л.С. в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлена. До суду надійшло клопотання від начальника відділу в якому просить справу розглядати за відсутності представника, відзив підтримують, в задоволенні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Логінової В.В. на дії та рішення державного виконавця державної виконавчої служби просить відмовити (а.п. 149-150).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Судом встановлено, що 16 лютого 2012 року Токмацький районний суд Запорізької області розглянувши кримінальну справу № 1-325/2011 р. відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України присудив стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суму завданої ним шкоди в розмірі 25394,16 грн.

Вирок вступив в законну силу 03 березня 2012 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 05 березня 2013 року.

05 березня 2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області видано виконавчий лист, по кримінальній справі № 1-325/2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми завданої ним шкоди в розмірі 25394,16 грн., про що у виконавчому листі містяться відповідні відомості (а.п. 6, 82).

Вказаний виконавчий лист неодноразово повертався державним виконавцем, про що свідчать відповідні записи у виконавчому листі.

Повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ звернувся до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби з заявою про прийняття виконавчого листа до виконання від 08.01.2020 року № 12 (а.п. 81).

11 січня 2020 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюрою Ларисою Сергіївною відкрито виконавче провадження ВП № 60954700 з виконання виконавчого листа № 1-325/2011 виданого 05 березня 2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 25394,16 грн. на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ, про що видано відповідну постанову (а.п. 7, 86).

13 січня 2020 року державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюрою Ларисою Сергіївною при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-325/2011 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28095,97 грн., про що видано відповідну постанову (а.п. 8, 88).

В обґрунтування винесеної постанови державний виконавець зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно та кошти боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 вказаного Закону стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній валюті, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Арешт накладається в межах суми стягнення за виконавчим документом (25394,16 грн.), виконавчого збору (2539,42 грн.) та витрат виконавчого провадження (162,39 грн.), всього на суму 28095,97 грн.

Вказану постанову направлено на виконання до ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «МетаБанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ «УКРСОЦБАНК», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в тому числі і до ЗОУ АТ «Ощадбанк».

З метою виявлення належного боржникові майна 13.01.2020 року за вих. №444 направлено запит до Державної податкової служби України для отримання інформації про джерела отримання доходів та встановлення наявності рахунків, що належать боржнику; до Пенсійного фонду України та ІС ДП «НАІС» для отримання інформації про наявність майна належного боржнику; до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області для встановлення наявності зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки; до Управління Держгеокадастру в Запорізькій області для встановлення наявності зареєстрованої за боржником земельної ділянки; та УСЗН Оріхівської РДА (а.п. 89-91, 95).

Згідно отриманих відповідей на запити: з Державної фіскальної служби України про те, що платник податків з таким податковим номером чи серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація про джерела отримання доходів відсутня; з Пенсійного фонду України надано відповідь, що інформація про отримання пенсії та про останнє місце роботи відсутня. З ІС ДП «НАІС» отримано інформацію про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за боржником не зареєстровано нерухомого майна (а.п. 101), Головним управлінням Держпродспоживслужби в Запорізькій області надано інформацію про відсутність зареєстрованої за боржником техніки. Згідно з інформацією з Управління Держгеокадастру в Запорізькій області у боржника на правах власності або користування земельні ділянки відсутні (а.п. 102).

Відповідно до довідки № 218 від 15.01.2020 року Управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, повідомило, державного виконавця, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівської РДА, та йому призначено допомогу з 27 червня 2017 року по 30 червня 2020 року особам, які не мають права на пенсію інв. 3 групи (а.п. 96).

Відповідно до відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль», представник банку повідомив, що відкриті рахунки щодо ОСОБА_1 відсутні (а.п. 98).

Відповідно до відповіді АТ «ТАСКОМБАНК», представник банку повідомив про наявність двох відкритих карткових рахунків на ім`я ОСОБА_1 , на одному залишок грошових коштів складає - 0,00 грн. на іншому - 51,00 грн. Рахунки зі спеціальним режимом використання не відкривались (а.п. 99-100).

25.03.2020 року на постанову про арешт коштів боржника з ЗОУ АТ «Ощадбанк» надійшло повідомлення, що даний арешт був виконаний банком. Також зазначено що у ОСОБА_1 відкрито три карткових рахунка, два з яких: картковий рахунок № НОМЕР_2 (використовуються в тому числі для зарахування соц.виплат) та картковий рахунок № НОМЕР_1 (використовуються в тому числі для зарахування пенсійних виплат) (а.п. 97).

Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) двічі: 17.02.2020 № СА-10258855 та 09.04.2020 № СА-10476605 надсилалось доручення Оріхівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про витребування інформації щодо здійснення виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 , для розгляду звернення останнього, які надходили на урядову «гарячу лінію» 13.02.2020 року та 07.04.2020 року (а.п. 104-107).

На виконання вказаних доручень начальник Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомляв Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про дії вчинені в межах виконавчого провадження реєстраційний номер в АСВП № 60954700 (а.п. 108-109).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю третьої групи внаслідок загального захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01 липня 2020 року, дата чергового переогляду 11 червня 2020 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 253717 від 11 липня 2019 року (а.п. 11).

Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 обмежено працездатний, без тяжкої фізичної праці, тривалого перебування на ногах. Рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності спостереження та лікування у травматолога, сімейного лікаря, психіатра, стаціонарне лікування, санітарно-курортне лікування тощо.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівської РДА, та йому призначено допомогу з 27 червня 2017 року по 30 червня 2020 року в розмірі 1638,00 грн. особам, які не мають права на пенсію 3 групи, з 01 липня 2020 року по 31 жовтня 2020 року допомогу виплачено у зв`язку з карантином, що підтверджується довідкою Управлінні соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 2815 від 19 жовтня 2020 року (а.п. 14).

Відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» відкритому на ім`я ОСОБА_1 , слідує, що в період з 01.01.2020 року по 09.10.2020 року, на вказаний рахунок, щомісячно відбувається безготівкове зарахування пенсії (матеріальної допомоги як особі, яка не має права на пенсію) у розмірі 1 638,00 грн. На вказаний рахунок надходить тільки матеріальна допомога призначена управлінням соціального захисту у розмірі 1 638,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року (а.п. 12-13).

Картковий рахунок НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» відкрито заявником ОСОБА_1 для отримання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівського району з 27.06.2017 року та отримує «Державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а саме допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи, період останнього нарахування допомоги з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року в сумі 1638,00 грн. щомісячно, подовження виплати у зв`язку з карантином на період з 01.07.2020 р. по 31.12.2020 року в сумі 1638,00 грн. щомісячно. Виплати здійснюються на банківський картковий рахунок НОМЕР_1 Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується письмовою інформацією на адвокатський запит управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 3093/07/03 від 12.11.2020 р. (а.п. 155).

Картковий рахунок НОМЕР_1 відповідно до довідки філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» 10007/0223 є пенсійним рахунком для виплат пенсії (PENS_SOC_UAH_24) відкритим 20.07.2017 року (а.п. 156).

Представником заявника адвокатом Логіновою В.В. оскаржуються дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на який зараховується матеріальна допомога ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 13.01.2020 року, то 22 січня 2020 року накладено арешт на грошові кошти які містилися та надходять на вказаний рахунок у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28095,97 грн., що підтверджується відомостями з виписки по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року (а.п. 12-13).

З 22 січня 2020 року всі зараховані кошти направляються на погашення арештованої суми, а ОСОБА_1 не отримує жодної копійки та ще несе додаткові збитки, сплачує витрати за користування кредитної лінії по рахунку, що підтверджується відомостями з виписки по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року (а.п. 12-13).

Відповідно до частини першої та другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка містить визначення термінів, пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII г ромадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

На час розгляду скарги у суді державному виконавцю було відомо про рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», має спеціальний режим використання.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно відповіді заступника голови правління АТ «Ощадбанк» щодо розгляду запитів/вимог/постанов державного виконавця, він повідомив, що картковий рахунок № НОМЕР_1 (використовуються в тому числі для зарахування пенсійних виплат) (а.п. 97).

Матеріальна допомога ОСОБА_1 зараховується на банківський картковий рахунок НОМЕР_1 Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується письмовою інформацією на адвокатський запит управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 3093/07/03 від 12.11.2020 р. (а.п. 155).

Картковий рахунок НОМЕР_1 відповідно до довідки філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» 10007/0223 є пенсійним рахунком для виплат пенсії (PENS_SOC_UAH_24) відкритим 20.07.2017 року (а.п. 156).

З виписки від 09.10.2020 року по картковому рахунку № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» слідує, що на зазначений рахунок надходить тільки матеріальна допомога призначена управлінням соцзахисту у розмірі 1 638,00 грн. (а.п. 12-13).

Після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника № НОМЕР_1 відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання зняття арешту з нього ним здійснено не було.

Таким чином, суд вважає, що законодавством заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати (матеріальна допомога особам з інвалідністю ІІІ групи), оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а саме шляхом звернення стягнення на пенсійні виплати.

Управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 3093/07/03 від 12.11.2020 р. на адвокатський запит повідомило, що жодні відрахування з матеріальної допомоги ОСОБА_1 на погашення боргу за судовим рішенням на рахунок виконавчої служби не проводяться (а.п. 155).

Суд приходить до висновку, що арешт пенсійних коштів (матеріальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи) особи позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №642/6675/18 (провадження № 61-11118св19), в якій зазначено наступне: «Таким чином колегія суддів доходить висновку, що доводи касаційної скарги про те, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Верховний Суд зазначає, що з матеріалів касаційної скарги вбачається, та підтверджено заявником, що станом на час розгляду скарги у суді першої інстанції державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у філії - АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання, а тому колегія суддів доходить висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм як матеріального так і процесуального права, адже після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника, відкритий у Філії - АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання зняття арешту з нього ним здійснено не було.»

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 13.01.2020 року та направлено на виконання до банківських установ.

З виписки від 09.10.2020 року по картковому рахунку № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» слідує, що на зазначений рахунок надходить тільки матеріальна допомога призначена управлінням соцзахисту у розмірі 1 638,00 грн.

Зазначений картковий рахунок відкрито ОСОБА_1 для отримання державної допомоги особам, які не мають права на пенсію.

22 січня 2020 року накладено арешт на грошові кошти які містилися та надходять на вказаний рахунок у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28095,97 грн., що підтверджується відомостями з виписки по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року.

ОСОБА_1 є особою, яка має інвалідність третьої грипи за загальним захворювання, у зв`язку з чим перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Оріхівського району з 27.06.2017 року та отримує матеріальну допомогу як особа, яка не має права на пенсію у розмірі 1 638,00 грн.

Одним із прав людини є право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, яке кореспондується з конституційним обов`язком держави виплачувати пенсію, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, та мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отримання соціальних, пенсійних виплат є одним із способів захисту інтересів людини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

З 22 січня 2020 року всі зараховані кошти направляються на погашення арештованої суми, а ОСОБА_1 не отримує жодної копійки та ще несе додаткові збитки, сплачує витрати за користування кредитної лінії по рахунку, що підтверджується відомостями з виписки по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» N 966-XIV від 15 липня 1999 року прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність.

До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» N 294-IX від 14 листопада 2019 року передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2020 року становить 1638 гривень.

Дані про нарахування інших коштів, крім матеріальної допомоги особи з інвалідністю, на рахунок НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», відсутні.

Судом встановлено, що за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано нерухомого майна, сільськогосподарської техніки та земельних ділянок (а.п. 101-102).

Відповідно до відповідей на запити державного виконавця: Державна фіскальна служба України повідомила про те, що платник податків з таким податковим номером чи серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація про джерела отримання доходів відсутня; Пенсійний фонд України надав відповідь, що інформація про отримання пенсії та про останнє місце роботи відсутня. З ІС ДП «НАІС» отримано інформацію про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Відповідно до відповіді АТ «ТАСКОМБАНК», представник банку повідомив про наявність двох відкритих карткових рахунків на ім`я ОСОБА_1 , на одному залишок грошових коштів складає - 0,00 грн. на іншому - 51,00 грн. Рахунки зі спеціальним режимом використання не відкривались (а.п. 99-100). Арешт накладений на рахунки відкриті в АТ «ТАСКОМБАНК» представником заявника не оскаржуються.

Так, у ОСОБА_1 не має іншого доходу, крім матеріальної допомоги особи з інвалідністю, яку виплачує управління соціального захисту населення Оріхівського району на рахунок НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк.

Дії державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти, які надходять на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», та який призначений для зарахування матеріальної допомоги особам, які не мають права на пенсію у розмірі 1 638,00 грн. порушує право ОСОБА_1 належний соціальний захист, оскільки останній обмежений у засобах до існування, що є порушенням його прав та інтересів гарантованих державою, а тому такі дії державного виконавця є неправомірними.

Посилання державного виконавця у відзиві на те, що ЗОУ АТ «Ощадбанк» жодних повідомлень стосовно того, що рахунки відкриті боржником в даній філії є рахунками зі спеціальним режимом використання станом на 30.10.2020 року не надходило, суд відхиляє, оскільки згідно відповіді заступника голови правління АТ «Ощадбанк» щодо розгляду запитів/вимог/постанов державного виконавця, повідомив, що картковий рахунок № НОМЕР_1 (використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат).

Доводи державного виконавця та представника стягувача стосовно того, що за весь період перебування у відділі на виконанні виконавчого провадження № 60954700 боржником ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів для погашення боргу за виконавчим листом № 1-325/2011 виданого 05.03.2012 року Токмацьким районним судом на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ, суд не бере до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що боржник не виконував судове рішення з об`єктивних причин, які від нього не залежали, оскільки у нього відсутнє будь-яке майно та доходи, крім матеріальної допомоги, яка перераховується на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в філії ЗОУ АТ «Ощадбанк» на який накладено арешт.

Державний виконавець не надав суду будь-яких підтверджень при вирішенні питання доведеності факту зловживання процесуальними правами чи невиконання боржником обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», наслідком чого було прийняття оскаржуваної постанови.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження правомірності накладення арешту на рахунок для виплат пенсії (матеріальної допомоги особам з інвалідністю), наявність арешту порушує права скаржника на забезпечення себе речами першої необхідності.

Зняття арешту з рахунку боржника № НОМЕР_1 відкритому у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на який зараховується матеріальна допомога, призначена ОСОБА_1 управлінням соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, не перешкоджатиме виконанню судового рішення, оскільки державний виконавець має право звернути стягнення на пенсію (матеріальну допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи) такий спосіб виконання не порушуватиме права ОСОБА_1 та сприятиме виконанню судового рішення.

Посилання представника стягувача на правову позицію викладену в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 23 вересня 2020 року по справі № 5009/342/12 суд не бере до уваги, оскільки це не постанова Верховного Суду, а тому не є обов`язковою для застосування. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, в справі на яку посилається представник стягувача дещо інші обставини, зокрема дії державного виконавця оскаржується суб`єктом підприємницької діяльності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

В скарзі представник заявника просить визнати дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни незаконними щодо накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 , враховуючи вимоги статті 451 ЦПК України суд вважає що такі дії державного виконавця є неправомірними.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК України.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

При задоволенні скарги суд не вправі допустити негайне виконання рішення.

Дослідивши надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Логінової В.В. належить задовольнити частково. Визнати неправомірними дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти боржника, ОСОБА_1 , по картковому рахунку № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10007/0223 філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» постановою про арешт коштів боржника від 13 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60954700 і зобов`язати державного виконавця скасувати накладений арешт.

Представник заявника, в поданій до суду скарзі, просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, обґрунтовуючи тим, що заявник про порушення своїх прав та законних інтересів дізнався 16.09.2020 року, а саме коли була надана копія постанови про арешт коштів боржника. Для підготовки доказів на підтвердження оскарження незаконних дій та рішень виконавця заявнику знадобився додатковий час, тому останній документ заявником отримано 10 жовтня 2020 року.

Крім того, заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, яка не має засобів для існування, проживає у с. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, а вимушений був витребовувати та збирати документи з організацій, розташованих у інших населених пунктах м. Оріхові, м. Запоріжжі, що також зайняло додатковий час.

В матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника направлялась ОСОБА_1 в порядку визначеному ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та надав список № 5 від 15.01.2020 року згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.п. 92-94).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Державним виконавцем не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, не надано повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Судом встановлено, що дійсно заявник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про арешт коштів боржника, 16 вересня 2020 року, про що свідчить відмітка посадової особи яка засвідчувала вказані документи та які наявні в матеріалах справи (а.п. 7-8).

Крім того, заявник збирав документи з організацій, розташованих у інших населених пунктах м. Оріхові, м. Запоріжжі, що також зайняло додатковий час, зокрема заявником отримано виписку по картковому рахунку від 09 жовтня 2020 року, довідку про отримання допомоги № 2815 від 19 жовтня 2020 року (а.п. 12-14).

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до частини 2 статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд також враховує карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ його продовжено по теперішній час.

Враховуючи те, що заявник про порушення своїх прав та законних інтересів дізнався 16.09.2020 року, а саме коли була надана копія постанови про арешт коштів боржника. Для підготовки доказів на підтвердження оскарження незаконних дій та рішень виконавця заявнику знадобився додатковий час, останній документ заявником отримано 19 жовтня 2020 року, а тому суд вважає що наявні всі підстави для поновлення строку звернення до суду зі скаргою, оскільки його пропущено з поважних причин.

Заперечення державного виконавця щодо відсутності підстав для поновлення строку суд вважає необґрунтованими.

Дана скарга підсудна Токмацькому районному суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, ц ивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п`ята статті 128 КПК).

Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте Верховний суд змінив практику з цього питання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням. Врегульованим ЦПК України. Справа щодо оскарження рішень державного виконавця у виконавчому провадженні з виконання вироку в частині цивільних позовних вимог підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що йдеться в постанові Верховного Суду України від 07 червня 2016 року у справі № 815/1554/15, в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 755/5626/16-ц, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 724/689/16-а, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 320/247/19.

Так справи про оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Спори про оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який виданий за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні, такий спір належить до юрисдикції суду який видав виконавчий документ та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, такий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 569/12295/16-ц.

Спір про оскарження дій державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виконавчий лист видано 05 березня 2012 року Токмацьким районним судом Запорізької області, по кримінальній справі № 1-325/2011, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суми завданої ним шкоди в розмірі 25394,16 грн.

В даному випадку оскаржуються дії та рішення державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, який виданий на виконання задоволеного в межах кримінального провадження цивільного позову.

Таким чином дана скарга підсудна Токмацькому районному суду Запорізької області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 76-80, 81, 141, 258-261, 447-453, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Поновити заявнику пропущений з поважних причин строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Логінової Вікторії Володимирівни на дії та рішення державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни, заінтересована особа ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Токмацького МРРЕМ, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюри Лариси Сергіївни щодо накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , по картковому рахунку № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10007/0223 філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» постановою про арешт коштів боржника від 13 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60954700.

Зобов`язати державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Місюру Ларису Сергіївну скасувати накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 по картковому рахунку № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10007/0223 філії Запорізького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» постановою про арешт коштів боржника від 13 січня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60954700.

В задоволенні іншої частини заявлених в скарзі вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області.

Суддя: