Справа № 307/1017/20
Провадження № 2/307/866/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., з участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_4 , від імені якої діє представник ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого 10.07.2017 року виконкомом Калинівської сільської ради, її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років.

Факт того, що ОСОБА_4 був батьком позивачки стверджується її свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим 09.06.2008 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

У 1995 році ОСОБА_4 розірвав шлюб з матір`ю позивачки та одружився вдруге. Від другого шлюбу в нього народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько позивачки був засновником та учасником ТзОВ «Форум», яке має нерухоме майно: будинок заготпункту в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом.

Позивачка стверджує, що не змогла, у встановлений строк ч.1 ст.1270 ЦК України, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки більше п`ять років знаходиться закордоном, де доглядала за її мамою ОСОБА_7 та чоловіком ОСОБА_8 , з яким уклали шлюб 19.10.2018 року та який хворіє тяжкою хворобою, а саме: гастродуоденальна виразкова хвороба з резекцією шлунка ІІ типу, гастроеюноанастромоз, шов виразки Т-стоку та холецистектомія. Важкий стан чоловіка потребує постійного перебування біля нього, через що вона своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини.

Крім того, просить врахувати позицію Верховного Суду по справі 761/42165/17 від 28.10.2019 року, згідно якої вирішуючи питання про надання строку для прийняття спадщини, суд має дослідити, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення про відкриття спадщини, чи викликав спадкоємців, у тому числі шляхом публічного оголошення у пресі.

При цьому, позивачка стверджує, що у даній спадковій справі нотаріус не вчинила жодних дій для повідомлення її про відкриття спадщини, не здійснила її виклик як спадкоємця у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Тому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Тячівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

Відповідачка ОСОБА_6 , від імені якої діє ОСОБА_9 відносно заявленого позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, заперечила.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що неприязних стосунків між позивачкою та відповідачкою ніколи не існувало, поскільки позивачка час від часу перебувала за межами України, зв`язок між ними підтримувався через соціальні мережі та телефонні дзвінки, що підтверджується, зокрема перепискою між ними через соціальну мережу «Контакт». З такої вбачається, що відповідачка ще за життя батька надала позивачці його контактний номер телефону, просила зателефонувати, поспілкуватися з ним та бабусею, мамою батька, яка на той момент проживала з ним, повідомила їй про смерть батька в день його смерті та просила допогти з похованням, повідомляла їй про те, що бабусю після смерті батька забрала проживати до себе, повідомляла про її життя, її смерть.

Що стосується твердження позивачки щодо відсутності її в Україні понад п`ять років, то такі також не відповідають дійсності. Так, відповідачці відомі щонайменше про два такі приїзди позивачки в Україну після смерті батька, в тому числі і в шестимісячний строк наданий законом для прийняття спадщини, зокрема в січні 2018 року, вона разом зі своїм сином ОСОБА_10 приїздила в Україну, зустрічалась з відповідачкою та їх бабусею ОСОБА_11 , яка на той момент проживала у відповідачки, і яка розповідала їй про всі деталі поховання батька, та його волю стосовно ТзОВ «Форум», і оскільки місцем зустрічі було кафе, яке знаходиться на першому поверсі будинку в якому мешкає відповідачка, то даний факт можуть підтвердити ряд осіб, які були очевидцями даної події. При цьому, необхідно зазначити, що будь - яких розмов щодо прийняття нею спадщини не велося, оскільки питання щодо цього було вирішено ще за життя батька, така отримала свою частку від продажі бабусиного будинку в м. Ужгороді.

Другий відомий відповідачці факт приїзду позивачки в Україну мав місце літом 2018 року, на той час бабуся знаходилася у Виноградівському геріатричному центрі, і позивачка разом зі своїм сином ОСОБА_10 приїздила до неї уточнити адресу місця перебування бабусі з метою її навідування.

Окрім того, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся сторін ОСОБА_11 , син позивачки приїздив на її похорон, а тому, навіть якщо припустити про неповідомлення позивачки про смерть батька відповідачкою, то її син не міг не дізнатися про смерть дідуся на похоронах прабабусі і не повідомити про це маму.

Також, звертає увагу суду на те, що виходячи з положень підпункту 1.2. пункту 1, підпунктів 2.2, 2.3 пункту 2, підпункту 3.1. пункту 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

При подачі заяви про прийняття спадщини до Тячівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повідомила державного нотаріуса про позивачку, як особу, що має право на спадщину за законом, як дочка спадкодавця із зазначенням відомого їй місця її реєстрації, що підтверджується відповідної Довідкою Тячівської ДНК.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Факт проживання спадкоємця за кордоном та необізнаність про смерть спадкодавця не є підставами для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, такий правовий висновок неодноразово підтверджував Верховний Суд, зокрема: у постановах: від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 , від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 161/9998/17 , від 12 червня 2020 року у справі №203/3992/17.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3 425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України. Згідно статті 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися позивача до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивачем до матеріалів позовної заяви не надано.

Відповідач вважає, що звертаючись до суду із даним позовом, позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що з липня 2017 по січень 2020 року їй не було відомо про смерть її батька, а також доказів того, що її проживання за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, як то подачі заяви до консульського відділу Посольства України у Чеській Республіці із наміром прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Факт перебування позивачки в Чеській Республіці сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Тому, оскільки позивачка за відсутності будь-яких поважних причин не вчиняла дій щодо прийняття спадщини протягом 6 місяців з моменту її відкриття, то в задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 09 квітня 2020 року, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду про витребування доказів від 11 серпня 2020 року, витребувано докази у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України .

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2020 року, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що батьком, як позивачки, так і відповідачки був ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим 09.06.2008 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та копією спадкової справи №391/2017 року.

Свідоцтва про одруження Чеської Республіки стверджено, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено 19.10.2018 року,

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого 10.07.2017 року виконкомом Калинівської сільської ради, батько сторін ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років.

За життя ОСОБА_4 був засновником та учасником ТзОВ «Форум», яке має нерухоме майно: будинок заготпункту в АДРЕСА_1 , що стверджується реєстраційним посвідченням та витягом із статуту ТзОВ «Форум».

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

А відповідно до вимогох ч. 1ст 81 ЦІЖ України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що твердження позивачки та її представників проте, що ОСОБА_14 з поважних причин пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено.

Так, з досліджених в судовому засіданні переписки між сторонами через соціальну мережу «Контакт» встановлено, що неприязних стосунків між позивачкою та відповідачкою не існувало, в день смерті батька ОСОБА_5 повідомила про його смерть ОСОБА_4 .

З свідоцтва про одруження Чеської Республіки вбачається, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 укладено 19.10.2018 року, тобто через п`ятнадцять місяців після смерті батька ОСОБА_12 .

Крім того, відповідно до частини шостої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3 425-XII (із змінами) «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Згідно статті 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Також, з повідомлення Головного центру оброки спеціальної інформації вбачається з дня смерті ОСОБА_12 , тобто 08 липня 2017 року до 02.02.2020 року позивачка вісім разів приїжджала на територію України.

Отже, позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що з липня 2017 по січень 2020 року їй не було відомо про смерть її батька, а також доказів того, що її проживання за межами України та приїзд на Україну в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, як то подачі заяви до консульського відділу Посольства України у Чеській Республіці із наміром прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_4 .

Відповідно ст.. 63 Закону України « Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Також, без підставною є посилання позивача та його представників на позицію Верховного Суду по справі 761/42165/17 від 28.10.2019 року, згідно якої вирішуючи питання про надання строку для прийняття спадщини, суд має дослідити, чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення про відкриття спадщини, чи викликав спадкоємців, у тому числі шляхом публічного оголошення у пресі, оскільки в даній правовій позиції йдеться про спадкування за заповітом, а також суду не надано доказів про те, що при подачі заяви про прийняття спадщини до Тячівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 повідомила державного нотаріуса про позивачку, як особу, що має право на спадщину за законом, як дочка спадкодавця із зазначенням відомого їй місця її реєстрації.

Таким чином, державний нотаріус не володіючи інформацією про позивачку, як особу, що має право на спадщину за законом, як дочка спадкодавця, не порушив вимоги ст.. 63 Закону України « Про нотаріат».

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст..1216, ч.ч.1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, ст.. 63 Закону України « Про нотаріат», суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2020 року.

Головуючий: В.В.Чопик