Номер справи 220/1534/20
Номер провадження № 2/220/568/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1 Д, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОПП НОМЕР_1 , місце проживання (останнє відоме місце реєстрації): АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2020 р. до суду надійшла вказана позовна заява.

Провадження у справі відкрито 30.09.2020 р.

Короткий зміст вимог заяви

29 жовтня 2008 року між банком та відповідачем укладено анкету-заяву б/н, за якою відповідач отримав кредитну картку та кредитний ліміт на неї. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 29000 грн . При укладанні Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивач свої зобов`язання виконав. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 31.05.2020 року становить 184813 грн. 20 коп., з яких: 2691 грн. 96 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, 180021 грн. 24 коп. заборгованості за відсотками, за користування кредитом, 2100 грн. заборгованість за пенею. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 29.10.2008 р. в загальному розмірі 137793 грн. 60 коп., яка складається з 2691 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредита; 135100 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом з 29.10.2008 р. по 30.10.2019 р. та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач відзив за позовом не надав.

Процедура судового розгляду

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с. 2, 80).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась. Вперше не з`явилась в судове засідання 19.11.2020 р. Згідно відповіді Великоновосілківської селищної ради про її зареєстроване місце проживання, в реєстрі територіальної громади відомості щодо ОСОБА_1 відсутні (а.с. 43). Як вбачається з повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС в Донецькій області, ОСОБА_1 зареєстрованою не значиться (а.с. 49). Позивачем подано позов за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, згідно паспортних даних ОСОБА_1 (а.с. 26) відповідно до положень ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Судом вживались заходи щодо виклику відповідача у судове засідання за адресою АДРЕСА_1 , проте листи було повернуто за закінченням терміну зберігання та за відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 75,77). Також позивач в відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за допомогою Веб-оголошення (а.с. 81). Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач про причини неявки не повідомила, не подала відзив, від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутність.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву, заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 29.10.2008 р. відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У заяві зазначено анкетні дані відповідача (а.с. 14).

29.10.2008 р. відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки, у яких визначено базову відсоткову ставку 2,5%, розмір, строк внесення щомісячних платежів, а також санкції у разі невиконання обов`язків за кредитним договором у вигляду пені, комісії, штрафів (а.с. 15).

Також, позивачем надано Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 16-21, 22-25), згідно з якими передбачено, що позивач має право змінювати кредитний ліміт за рішенням та ініціативою банку (п.3.2,3.3 Договору).

Як вбачається з довідки щодо виданих кредитних карток відповідачу, 29.10.2018 р. було відкрито картку № НОМЕР_2 з терміном дії 12/11, 21.09.2010 р. було відкрито картку № НОМЕР_3 , термін дії 02/13; 14.02.2011 р. відкрито картку № НОМЕР_4 , термін дії картки 09/14, 28.01.2011 р. відкрито картку № НОМЕР_5 , термін дії картки (а.с. 13). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку відбувся 29.10.2008 р., номер картки НОМЕР_2 (а.с. 12).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.10.2008 р., який судом досліджується в межах заявлених позовних вимог, відповідач має заборгованість за тілом кредиту в сумі 2691 грн. 96 коп., заборгованість за відсотками з 29.10.2008 р. по 30.10.2019 р. 135100 грн. 64 коп. (а.с. 6-11). Розрахунок заборгованості містить дані, що процентна ставка за користування кредитом за період з 29.10.2008 р. по 29.08.2014 р. включно становила 30,00, що обумовлено сторонами, наявний підпис відповідача про узгодження саме такого розміру процентної ставки (а.с. 15), надалі, починаючи з 01.09.2014 р. процентна ставка була збільшена до 34,80, а з 01.04.2015 р. до 43,40.

Відповідно до даних про рух коштів на картковому рахунку відповідача, остання активно користувалась карткою, останню операцію відповідачем з карткою, а саме її поповнення на суму 500 грн. відбулося 21.12.2017 р. (а.с.33-39).

Згідно з довідкою Головного управління статистики у м.Києві на 01.03.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в , є юридичною особою, має ліцензію на право надання банківських послуг (а.с. 28,29). У статуті АТ КБ «ПриватБанк» (ідентифікаційний № 14360570), який затверджено 05.06.2019 та погоджено з НБУ 06.09.2019, зазначена його назва: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») (п.1.5) (а.с. 31-32); додана відповідна виписка з ЄДРПОУ (а.с. 30).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, і станом на 31.05.2020 року становить 2691 грн. 96 коп. (тіло кредита). Наявність даної заборгованості підтверджується випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості. Існування заборгованості за тілом кредиту за договором від 29.10.2008 р. б/н у сумі, вказаній позивачем, відповідачем не спростовано.

Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає наступне.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», вбачається, що сторони передбачили розмір процентної ставки за користування кредитом - 30% річних (2,5% на місяць) (а.с. 15).

Як вбачається з розрахунку позивача, з 01.09.2014 р. була підвищена відсоткова ставка до 34,80 % річних; з 01.04.2015 р. до 43,20 % річних (а.с. 6-11).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Разом з тим, суд зазначає, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Наведений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19), який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд апеляційної інстанції враховує при ухваленні судового рішення.

Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач розумів, ознайомився і погодився з Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами з подальшим їх підвищенням, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування, а також штрафні санкції за невиконання або неналежне виконання умов укладеного кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо порядку нарахування процентів за кредитним договором у підвищеному розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що розмір заборгованості за процентами має бути 30% річних, виходячи з узгодженої сторонами базової процентної ставки, а тому при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 30,00% річних.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість за тілом кредиту станом на 01.09.2014 року (день підвищення відсоткової ставки) становила 2691,96 грн.

Кількість днів за період з 01.09.2014 по 31.05.2020 року становить 2099 днів.

Отже, розмір заборгованості за процентами з 01.09.2014 по 31.05.2020 становить 2691 грн. 96 коп. х 30%) : 360) х 2099 дні = 4708 грн. 69 коп.

Тобто, за період з 12.01.2009 року по 31.05.2020 року загальна заборгованість за процентами за користування кредитом становить 5013 грн. (304,31 грн. + 4708,69 грн., де 304,31 грн. - сума процентів, нарахованих банком за період з 12.01.2009 року по 01.09.2014 року (до неправомірного підвищення процентної ставки).

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені судом докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку відповідно до викладених норм права, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» у вигляду поростроченого тіла кредиту не повернуті, наявність заборгованості за тілом кредиту підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується у даній частині, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту станом на 31.05.2020 р. у сумі 2691 грн. 26 коп., підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути вказану суму. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 12.01.2009 року по 31.05.2020 року в розмірі - 5013 грн. Всього - 7704 грн. 26 коп.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у іншій частині, оскільки позивачам не доведено погодження з відповідачем збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Щодо розподілу судових витрат

При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 3), а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 118 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОПП НОМЕР_1 , місце проживання (останнє відоме місце реєстрації): АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОПП НОМЕР_1 , місце проживання (останнє відоме місце реєстрації): АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_6 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2008 р., станом на 31.05.2020 р. у загальній сумі 7704 (сім тисяч сімсот чотири) грн. 26 коп., а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одна) грн. 96 коп.; заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 29.10.2008 р., за період з 12.01.2009 року по 31.05.2020 року в сумі - 5013 (п`ять тисяч тринадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКОПП НОМЕР_1 , місце проживання (останнє відоме місце реєстрації): АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_6 , МФО 305299) судовий збір в розмірі 118 ( сто вісімнадцять) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам протягом двох днів, в електронній формі - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Суддя: О.А. Дурач