Провадження № 2/712/2869/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м.Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 з вимогами визнати протиправним та скасувати Наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Зорянської сільської ради Христинівського району Черкаській області та надано її у власність ОСОБА_2 ; визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельну ділянку в адмінмежах Зорянської сільської ради Христинівського району Черкаській області (за межами населеного пункту) загальною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року (а також у постанові постанова Верховного суду від 13 листопада 2019 року у справі №368/351/18) зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Разом з тим правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними рішень, наказів, інших актів щодо нерухомого майна пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що спір у цій справі стосується речового права й оскарження правової підстави, на якій це право виникло, а саме: наказу про затвердження документації із землеустрою наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про надання фізичним особам у власність цих ділянок.

Так, позивач в звернулась до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування наказу, яким затверджено документацію із землеустрою та в подальшому передано у власність земельні ділянки іншим особам. В результаті прийняття рішення особи набули речового права на земельну ділянку, тому спір стосується приватноправових відносин та відповідно речового права й оскарження правової підстави, на якій це право виникло. Тобто вимоги позивача пов`язані з підставами переходу права власності на нерухоме майно (земельні ділянки) та з настанням юридичного факту, який породжує відповідні правовідносини, що обумовлюють виникнення спору, тобто набуття права власності на земельні ділянки за іншими особами за оспорюваним рішенням відповідача викликало порушення прав та інтересів позивача, що стало підставою звернення до суду.

За встановлених обставин належить дійти висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна (земельних ділянок), а тому підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження земельних ділянок, які розташовані на території Христинівського районного суду Черкаської області.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу органу виконавчої влади належить передати за підсудністю на розгляд до Христинівського районного суду Черкаської області, оскільки вказана справа не підсудна Соснівському районному суду м.Черкаси.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 30, 31, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - передати за підсудністю на розгляд до Христинівського районного суду Черкаської області (вулиця Соборна, Христинівка, Черкаська область, 20000).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2020 року.

Суддя Т.Є. Троян