Справа № 183/2091/20
(2/199/2120/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Скрипник О.Г.

за участю секретаря Лавріщевій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

В обґрунтуванні позову зазначила, що вона з 07.12.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який 18.12.2003 року розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2003 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.02.2003 року.

Починаючи з липня 2007 року до жовтня 2019 року відповідач не

проводив сплату нарахованих аліментів.

Станом на 01 листопада 2019 року за період з 01.07.2007 до 01.11.2019

заборгованість по аліментам складає 138734,48 грн.,відповідно до розрахунку

головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції Гуріної Т.В.

Позивачка вважає, що державним виконавцем неправильно проведено розрахунок заборгованості по аліментам, а саме: зроблено арифметичні помилки і не розраховано пеню за кожний день прострочення, тому використовуючи помісячний розмір аліментів, вказаних у розрахунку держаного виконавця, позивачем зроблено перерахунок відповідно до діючого законодавства України, відповідно до якого заборгованість разом із пенею на 01.11.2019 складає: 146 686,26 грн. + пеня 44696,76 грн.=191560,02грн., яку позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив та не скористався правом на надання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.12.2003 року розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.07.2003 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.02.2003 року.

Починаючи з липня 2007 року до жовтня 2019 року відповідач не

проводив сплату нарахованих аліментів.

Станом на 01 листопада 2019 року за період з 01.07.2007 до 01.11.2019

заборгованість по аліментам складає 138734,48 грн.,відповідно до розрахунку

головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції Гуріної Т.В.

Згідно ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 Сімейного Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Враховуючи, що відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів та відкриття виконавчого провадження, а також знав про наявність свого батьківського обов`язку піклуватись про дитину, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів доведена.

У своїй постанові у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію щодо обчислення пені у зв`язку із несплатою аліментів і зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується із урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів (постанова у справі №333/6020/16 від 03.04.2019 року).

Суд погоджується з тим, що розрахунок наданий головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції Гуріної Т.В. містить арифметичні помилки.

У зв`язку з чим позивачем здійснено розрахунок заборгованості відповідно до діючого законодавства України та відповідно до якого заборгованість разом із пенею на 01.11.2019 складає: 146 686,26 грн. + пеня 44696,76 грн.=191560,02грн.

Таким чином, суд вважає позовну заяву задовольнити та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 146863,26 та неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 07.07.2007 року по 30.10.2019 року у сумі 44696,76 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню також судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.196 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини та пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 заборгованість по сплаті аліментів за період з 07.07.2007 року по 30.10.2019 року в розмірі 146863,26 грн. та неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 07.07.2007 року по 30.10.2019 року у сумі 44696,76 грн., а всього 191 560 (сто дев`яносто одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 02 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , 840 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.Г.Скрипник