Справа №639/253/20
Провадження№2/639/671/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідачів - ОСОБА_5 ,

третьої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_6 , Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 . Позивач має двох братів: ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти померлого брата: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Батько за станом здоров`я з 01.04.2017 року вимагав до себе постійного щоденного догляду, а з 01.06.2017 року і цілодобового, так як у нього був встановлений сечовий катетер. Відповідач було відомо про самопочуття дідуся. Позивач з братом ОСОБА_6 потижнево здійснювали догляд. Позивач зазначає, що він та його брат зверталися до племінників, особливо до ОСОБА_8 , яка є медичним працівником, проте отримали відмову.

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . Позивач та третя особа ОСОБА_6 звернулися з заявами про прийняття спадщини до Другої ХМДНК, була відкрита спадкова справа 64491948.

06.12.2019 року стало відомо, що в останні день шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернулися відповідачі.

Однак, раніше відповідачі стверджували, що не претендуватимуть на спадок, тому що вони не бажають надавати діду допомогу, яку він потребував через похилий вік і тяжку хворобу.

23.12.2019 року позивач звернувся до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про відстрочку видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, тому що звертається до суду з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Другої Харківської міської нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи 64491948 спадкодавець ОСОБА_7 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 );

Витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №3» Харківської міської ради належним чином завірену копію медичної картки амбулаторного хворого ф. 025/о ОСОБА_7 (народився ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

19.02.2020 року на адресу суду надійшла відповідь з Другої ХМДНК, з якої вбачається, що після померлого ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа№104П/2019 року.

24 лютого 2020 року від відповідача ОСОБА_8 надійшла заява, відповідно до якої вона вказує що її прізвище згідно свідоцтва про одруження від 04.07.2017 року « ОСОБА_9 ». (а.с.47)

24.02.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 відповідно до якого, вона зазначає, що вона та її брат, співвідповідачі у справі, набули право на спадкування, тому що, немає в живих їх батька, якого вони представляють в порядку передбаченому ст. 1266 ЦК України. Їх з братом спільна ідеальна частка у праві на спадок діда складає 1/9 спадкової маси.

Відповідач ОСОБА_4 , керуючись ч.2 ст. 1274 ЦК України відмовився від права на спадкування на користь ОСОБА_3 .

Відповідач зазначає, що позивачем надано до суду не повну інформацію про спадок, і зовсім не надано ніяких належних та допустимих доказів не надання відповідачами допомоги діду.

Спадкодавцю (діду відповідача) на час смерті в травні 2019 року було 94 роки. Батько відповідачів ОСОБА_6 з часу виходу на пенсію у свої 55 років з січня 2009 року і 20 липня 2016 року (майже 7 з половиною років) самостійно здійснював догляд за дідом. При цьому ніяких компенсаційних виплат згідно із Законом України Про соціальні послуги і Порядком призначення і виплати компенсації затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 він не оформляв і не отримував. Пенсію діда він також те отримував, бо не хотів брати відповідальність за її використання перед позивачем і третьою особою. Необхідні витрати на утримання діда він здійснював частково за рахунок своїх коштів, частково за рахунок коштів, які за необхідністю давав дід з пенсії. Батько був зареєстрований у квартирі разом з дідом з 24 листопада 1990 року і до дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Третя особа по справі, ОСОБА_6 , проживав з дідом і продовжує проживати в тому ж будинку і під`їзді, що проживав дід. Дружина дядька, ОСОБА_10 , 1959 року народження, з 16.02.2017 р. і до цього часу зареєстрована в квартирі спадкодавця діда.

ОСОБА_6 , а також його дружина в 2016 році у віці 57 років були непрацюючими пенсіонерами. Дружина позивача, хоч і молодша за них за віком, однак, на той частакож вже була непрацюючою пенсіонеркою. З часу призначення пенсії позивачу, як інваліду війни 3 групи і до дати написання цього відзиву, працюючим пенсіонером серед них є лише він. На відміну від відповідача, позивач має графік роботи зі змінністю по 12 годин, тому з дружиною має можливість здійснювати догляд задідом. Догляд за ним обидва спадкоємця здійснювали разом із своїми дружинами: був встановлений жорсткий понедільний графік чергувань кожної сім`ї.

2017 році дід ще міг самостійно себе обслуговувати і лише у 2018 році його стан значно погіршився.

Позивач і третя особа, ОСОБА_6 , жодного разу не звертались до відповідача, її брата - співвідповідача по справі або інших членів їх сім`ї за допомогою. Тим більше, що брат і син відповідача, часто навідували діда, привозили продукти, купували газети і спілкувались з ним.

Дід ніколи не звертався за якоюсь допомогою у лікуванні, харчуванні, або в побутових питаннях саме до відповідача. Якщо в нього виникала якась потреба, то він просив брата або сина відповідача, адже його спадкоємці - доглядальники не знаходились з ним постійно.

Дід до останніх днів життя був у тверезому розумі і здоровому глузді, хоча користувався слуховим апаратом. Допоки міг, пересувався по квартирі самостійно за допомогою ходунків, а лежачим він став наприкінці 2018 року.

Відповідач, також, вказує, що з липня 2016 року до травня 2019 року дід неодноразово знаходився на лікуванні в госпітальних установах, куди його розміщував позивач. Частіше всього це був госпіталь ветеранів війни, який знаходиться неподалік від місця проживання діда.

Позивач та третя особа за домовленістю між собою мали можливість розмістити діда, як інваліда війни 1 групи, у хоспісі, де йому могли б надавати кваліфіковану медичну допомогу або могли щодобово/погодинно залучати кваліфіковану доглядальницю на платній основі, адже пенсія діда це дозволяла зробити. Але вони хотіли доглядати за ним самі.

Дід був поважною шанованою людиною, був інвалідом війни 1 групи, заслуженим працівником МВС і отримував персональну пенсію. У нього були пільги по оплаті комунальних послуг, безоплатне отримання ліків та медичного приладдя, безплатне санітарно курортне лікування та лікування в госпітальних установах ветеранів війни і ветеранів МВС. Розмір персональної пенсії діда відповідачу невідомий. Проте, в спадковій масі, заявленій позивачем і третьою особою до спадкування в нотаріальну контору, готівкові грошові кошти або кошти на рахунках (вкладах) в банківських установах не заявлені, і тому їх немає в спадковій масі.

Відповідач зазначає, що їй відомо, що пенсію за власним дорученням діда впродовж багатьох років і до дня смерті діда отримував її дядько ОСОБА_6 .

Відповідач і її брат завжди добре розуміли і визнавали, що дід похилого віку і знаходиться у безпорадному стані через серцево - судинні та ендокринологічні захворювання, цукровий діабет другого типу, тому потребує постійного догляду. Ми не ухилялися від надання йому допомоги, однак, діду з 2018 року був потрібен постійний догляд впродовж дня, а не лише відвідування.

Відповідач з братом можливостей для постійного догляду за дідом не мали, бо завжди проживали окремо від нього і обоє є працюючі особи. ОСОБА_3 крім основної роботи в поліклініці, працювала за сумісництвом у стаціонарі.

Відповідач з липня 2016 року разом із своєю матір`ю до дати смерті батька здійснювала догляд за ним. Після смерті батька у відповідача значно погіршилось здоров`я, активізувалась давня хронічна хвороба. Амбулаторне: лікування за місцем роботи, позитивних результатів не давало, і в березні 2019 року вона була прооперована.

Окрім того, позивач вводить в оману суд щодо дійсних фактичних обставин справи не повідомляючи про таке. !

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до цієї норми закону дід прийняв спадщину після померлого батька відповідача.

До складу цієї спадщини входять грошовий вклад в банку та цінні папери (акції). Спадкова справа була відкрита на діда і її брата- співвідповідача у приватного нотаріуса Саварінської Н.В. На дату смерті діда Свідоцтва про право на спадщину були не виписані.

26 листопада 2019 року брат відповідача разом із дядьком (третьою особою у справі) відвідали Сьому Харківську державну нотаріальну контору з метою письмового оформлення відмови від спадку діда, отриманого від батька відповідача ОСОБА_6 , на користь брата відповідача. Але нотаріус роз`яснила, що відмовитись від успадкованої ОСОБА_7 частки не можна, оскільки вона вже потрапила у загальну спадкову масу, що залишилась після його смерті і підлягає спадкуванню у законний спосіб. Про це відразу телефоном було повідомлено позивачу, який на зустрічі з нотаріусом не був присутнім.

Згідно статті 1276 Цивільного кодексу України спадкова трансмісія передбачає перехід ) права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власних спадкоємців, тому, лише довідавшись про суть спадкової трансмісії і місце відкриття спадкової справи, відповідачі звернулись до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори 28 листопада 2019 року.

У зв`язку з вище викладеним відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

24 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_4 , який просив суд відмовити позивачу у задоволені позовної заяви у повному обсязі, зазначивши, що оскільки його частка була малозначною він відмовився від неї на користь сестри.

Відповідач зазначає, що він проживав окремо від діда і працює на значній відстані від місця проживання діда, а отже не є зрозумілими твердження позивача, що саме він повинен був надавати допомогу діду, тоді, як весь час в одному з ним будинку проживала сім`я третьої особи ОСОБА_6 .

З відзивом який наданий відповідачем ОСОБА_3 ознайомлений, вважає докази наведені у ньому обґрунтованими, а позицію правомірною.

03 березня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, який зазначає, що у своєму відзиві відповідач - ОСОБА_3 вказує, що нібито позивач надав не повну інформацію про спадок, і зовсім не надав належних та допустимих доказів не надання відповідачами допомоги діду, а тому необхідно відмовити в задоволенні цього позову.

Слід зазначити, що у позовній заяві, позивачем була надана об`єктивна інформація щодо відповідачів, а саме: старший брат, ОСОБА_6 , дійсно був

зареєстрований у квартирі, разом з батьком, ОСОБА_7 , але з

моменту реєстрації до дати смерті фактично проживав зі своєю сім`єю, за адресою:

АДРЕСА_2 . За період реєстрації за вказаною адресою

ОСОБА_11 , стан здоров`я батька позивача, ще не вимагав постійного догляду, а відвідували його всі сини однаково.

Третя особа по справі, ОСОБА_6 , дійсно проживає в тому же під`їзді, що проживав померлий батько разом зі своєю дружиною, ОСОБА_10 , яка тимчасово була зареєстрована у квартирі батька, як і колись старший брат ОСОБА_6 .

Дружина позивача, ОСОБА_12 за статусом є пенсіонерка, яка здійснює догляд за своєю престарілою матір`ю, (у травні 2018 року перенесла інсульт). Також дружина позивача здійснювала і догляд за батьком позивача, коли він знаходився на роботі.

Графік роботи позивача не дозволяв постійно доглядати за батьком. А у вихідні дні, коли позивач з дружиною не мали можливості доглядати за батьком, то за останнім доглядав його син, ОСОБА_13 .

Таким чином твердження відповідачів, що позивач та його дружина мав безперешкодно здійснювати догляд за батьком - помилкові.

З 01.04.2017 року таз 01.06.2017 року батько вимагав до себе постійного догляду, так як у нього був встановлений сечовий катетер, який щоденно потрібно було промивати та щомісячно замінювати. У зв`язку з цим за пенсію батька придбалися ліки, сплачувалися послуги лікарів, які не входили в безоплатне отримання. Також батько хворів цукровим діабетом другого типу, і потрібно було харчуватися за особою дієтою.

Слід зазначити, що з 01.06.2017 року до часу смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батько вже не знаходився на лікуванні в госпітальних установах, також з причини сечового катетера.

Позивач зазначає, що його дружина у серпні 2017 року зателефонувала до ОСОБА_14 (мати відповідача) з проханням тимчасового догляду за спадкоємцем, але на прохання отримала відмову з невідкладними причинами, хоча мати відповідача теж має статус пенсіонера.

Крім того, позивач не заперечую, що спадкоємці ОСОБА_4 та син ОСОБА_8 , дійсно тільки навідували спадкодавця, але не доглядали. По приїзду, вони бачили чергування, але не дивлячись на пропозицію позивача, брати разом з ними участь у догляді за батьком, бажання допомагати їм за доглядом батька у них не було.

Щодо розміщення спадкодавця, як інваліда війни 1 групи, у хоспісі не розглядалось не у зв`язку матеріальними можливостями (пенсія не дозволяла), а з боку морально-етичних аспектів.

Таким чином, у зв`язку вищевикладеним, вважає, що відповідачі мали хоча б тимчасову можливість здійснювати догляд за спадкоємцем.

Позивач, також, вказує , що на спадщину його померлого брата (грошовий вклад в банку та цінні папери) він давно відмовився, про що також в телефонному режимі було повідомлено. Крім того, з червня 2017 року, коли ще був живий його батько не можливо було закрити цю справу (можливо це питання має який умисел або прийняття спадщини на користь відповідачів).

Крім того, зазначає, що позивач і третя особа по справі проводили з відповідачами досудові заходи шляхом знаходження мирного договірного компромісу, на що стороною відповідачів згода не була надана.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 березня 2020 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Шевченківського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м. Харкові відомості, стосовно того, яка пенсія, з яких підстав та в якому розмірі була призначена та виплачувалась ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за життя був зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Витребувано з Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Ново-Баварського району Харківської Міської Ради відомості, стосовно того якими пільгами за життя користувався ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за життя був зареєстрований: АДРЕСА_3 .

18 березня 2020 року до суду від відповідача ОСОБА_3 на відповідь на відзив надійшли заперечення, відповідно до яких вона зазначила, що аргументи викладені у відповіді на відзив документально не підтверджені та необґрунтовані, а тому відмовити у позові у повному обсязі.

20 березня 2020 року до суду надійшла відповідь з Управління правці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради.

27 березня 2020 року до суду від позивача надійшли пояснення щодо заперечення, відповідно до яких позивач стверджував, що відповідачі постійно надають суду не правдиву інформацію, а тому наведені в запереченні на відповідь на відзив твердження відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик та допит свідків в судовому засіданні задоволено.

Клопотання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виклик та допит свідків задоволено.

Закрито підготовче провадження у цивільній справі №639/253/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_6 , Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування.

Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2020 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відомості, стосовно того, яка пенсія, з яких підстав та в якому розмірі була призначена та виплачувалась ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за життя був зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, надали пояснення посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив і поясненнях.

Відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки вимоги позивача є безпідставними та надуманими. Зазначивши, що позивач не надав беззаперечних і достатніх доказів щодо начебто одноосібного піклування на його батьком, що вона ухилялась від надання допомоги та, що спадкодавець потребував саме ії допомоги.

Третя особа ОСОБА_6 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_15 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, просили суд рішення прийняти на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2006 року виданого Жовтневою районною у місті Харкові радою ОСОБА_7 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.13)

ОСОБА_7 (батько позивача та дід відповідачів) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серія НОМЕР_1 . (а.с.6)

Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

За життя ОСОБА_7 було складено заповіт 18 серпня 2004 року, в якому зазначено, що все його майно, де б таке не знаходилось та з чого вона не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на, що він за законом буде мати право, - він заповів своїм синов`ям ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному. (а.с. 230)

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (один із синів ОСОБА_7 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2016 року. (а.с.56)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частинами першою та третьою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1269 УК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На виконання ухвали суду в частині витребування доказів від 05.02.2020 року Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою надано відповідь на запит суду, де зазначено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 була заведена спадкова справа №104П/2019 року. У матеріалах спадкової справи знаходяться: заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_6 ; заява про відмову від прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_1 ; заява про скасування попередньої заява про відмову від прийняття спадщини та прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_1 ; заява про прийняття спадщини за правом представлення замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 сина спадкодавця ОСОБА_6 , від онуки спадкодавця ОСОБА_3 ; заява про відмову від прийняття спадщини за правом представлення замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 сина спадкодавця ОСОБА_6 , від онука спадкодавця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ; заява про усунення від права на спадкування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.42)

Тобто, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , спадщину прийняли син ОСОБА_6 , син ОСОБА_1 , онука за правом представлення померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що докази є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Та іншими обставинами. Які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні позивач зазначив, що його батько, дідусь відповідачів перебував в безпорадному стані, та потребував постійного щоденного догляду. А з 01.06.2017 року і цілодобово.

Допитані у судових засіданнях свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (кожний окремо) пояснили, що піклувалися про померлого позивач та третя особа. Свідок ОСОБА_16 пояснила, що відповідача ОСОБА_19 бачила, приходив на свята. Свідок ОСОБА_12 , пояснив, що відповідача ОСОБА_20 бачив у травні, померлий отримував ліки за доступними цінами, проте це було замало, пільгами користувався. За проханням померлого брали гроші, купували продукти. Відповідачі допомоги не надавали.

Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_14 (кожний окремо) пояснили в судовому засіданні, що з померлим підтримували добрі стосунки, з проханням про допомогу до відповідачів дідусь не звертався, навідували його правнук та відповідач ОСОБА_4 раз на три тижні, останній раз були за 10 днів до смерті дідуся. Дідусь мав пільги.

На запит суду з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області отримано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ України у розмірі 9627,16 грн. (а.с.213-216)

З наданих виписок з історії хвороби вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 мав діагноз станом на 18.04.2017 року Атеросклеротичний кардіосклероз. Екстрасістологіческая аритмія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ступеня. СН ІІ-Б ст. Ризик дуже високий. Лівобічний гідроторакс. Атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія ІІІІІ ст. з підкірковим, вестибуло-атактичний синдромом і когнітивними порушеннями.

Згідно ч.5,6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

КЦС ВС вказав, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, пояснень позивача та показань свідків для цього недостатньо.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій».

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували потребу спадкодавця ОСОБА_7 в постійній допомозі саме відповідача ОСОБА_3 , як і факт ухилення відповідача від надання такої допомоги.

Як встановлено відповідач ОСОБА_3 , спілкувалась зі спадкодавцем, відвідувала його.

Стосовно вимог до відповідача ОСОБА_4 , суд вважає їх необґрунтованим в силу того, що спадкоємець відмовися від спадщини на користь ОСОБА_3 , тому в силу вимог закону не є спадкоємцем.

На підставі чого, суд вражає, що відповідач ОСОБА_3 не здійснювала умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу дідусю та саме ії допомоги потребував спадкодавець

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідачів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, не обґрунтовані та не доведені доказами, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1224, 1258,1259, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_6 , Друга Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа - Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, код ЄРДПОУ: 02900630, адреса місця знаходження: м. Харків, вул.. Озерянська, б. 6.

Повний текст рішення складено 07.12.2020.

Суддя С.О. Рубіжний