МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 листопада 2020 року Справа №370/662/14-ц
Номер провадження № 6/370/85/20
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Тандира О.В.,
із секретарем судового засідання Прокопчук О.О.,
за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області заяву
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ домоволодіння в натурі,
ОСОБА_1 , (далі заявник) звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якому вказала, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.12.2014 року, рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.05.2015 року та ухвали цього ж суду від 03.06.2015 року про виправлення описки, було вирішено питання щодо поділу в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Було вирішено виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у спільну власність 0,52 частини домоволодіння, а саме: веранда 1-1 площею 6,1 кв.м., коридор 1-2 площею 6,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 17,4 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 9,7 кв.м., та коридор 2-3 площею 8,3 кв.м., також відповідну частину господарських споруд - сараю «Б» з погребом, огорожі №1-4. ОСОБА_3 відповідно виділити у власність 0,48 частин домоволодіння, а саме: 2-1 прихожа площею 11,4 кв.м., 2-2 кухня площею 6,1 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м., 2-5 житлова кімната площею 18,3 кв.м. та котельня 2-6 площею 4,9 кв.м., також відповідну частину господарських споруд - сараю «Б», навіс «Г», убиральня «В» та огорожі №1-4. Також було вирішено зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 7060 грн., в рахунок компенсації за відступ від ідеальних часток. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. В подальшому було уточнено, що ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , виділяється у власність 48/100 частин домоволодіння, а ОСОБА_3 , - 52/100 частин даного будинковолодіння.
Вказані судові рішення набрали законної сили 13.05.2015 року та на їх підставі був виданий виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання становив до 14.05.2018 року.
ОСОБА_3 , добровільно частково виконала вказані вище судові рішення, а саме нею було сплачено визначену судом компенсацію за відступ від ідеальних часток. Проте із виконанням іншої частини судових рішень щодо звільнення приміщення коридору 2-3 пл. 8,3 кв.м., вона весь час зволікала та до цього часу рішення у цій частині так і не виконані.
Позивач ОСОБА_1 , тривалий час хворіє, має ряд хронічних захворювань, їй важко ходити (ходить тільки з допомогою двох палиць), і до виконавчої служби про примусове виконання рішень у вказаній частині вона вчасно не звернулася. Також позивач є інвалідом 2 групи з 08.12.2011 року.
Позивач вважає, що встановлений законом трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання вона пропустила з поважних причин, а тому на підставі ст. 433 ЦПК України просила суд його поновити.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , вимоги за заявою підтримала, просила її задовольнити із вказаних у ній підстав. Заяву також просила задовольнити і ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_3 , у судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду заяви належним чином повідомлена, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення, з урахуванням наявності у матеріалах справи її заявки на отримання СМС-повідомлень, а тому вказана обставина відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.12.2014 року, рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.05.2015 року та ухвали цього ж суду від 03.06.2015 року про виправлення описки, було вирішено питання щодо поділу в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Було вирішено виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у спільну власність 0,52 частини домоволодіння, а саме: веранда 1-1 площею 6,1 кв.м., коридор 1-2 площею 6,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 17,4 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 9,7 кв.м., та коридор 2-3 площею 8,3 кв.м., також відповідну частину господарських споруд - сараю «Б» з погребом, огорожі №1-4. ОСОБА_3 відповідно виділити у власність 0,48 частин домоволодіння, а саме: 2-1 прихожа площею 11,4 кв.м., 2-2 кухня площею 6,1 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 10,6 кв.м., 2-5 житлова кімната площею 18,3 кв.м. та котельня 2-6 площею 4,9 кв.м., також відповідну частину господарських споруд - сараю «Б», навіс «Г», убиральня «В» та огорожі №1-4. Також було вирішено зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 7060 грн., в рахунок компенсації за відступ від ідеальних часток. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. В подальшому було уточнено, що ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , виділяється у власність 48/100 частин домоволодіння, а ОСОБА_3 , - 52/100 частин даного будинковолодіння.

Вказані судові рішення набрали законної сили 13.05.2015 року та на їх підставі був виданий виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання становив до 14.05.2018 року.

Як вказує позивач, ОСОБА_3 , добровільно частково виконала вказані вище судові рішення, а саме нею було сплачено визначену судом компенсацію за відступ від ідеальних часток.

Проте матеріали справи не містять відомостей про виконання іншої частини судових рішень щодо звільнення приміщення коридору 2-3 пл. 8,3 кв.м., і відповідачем цього не спростовано, а тому суд приходить до висновку, що у цій частині судові рішення так і не виконані на даний час.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 , тривалий час хворіє, має ряд хронічних захворювань, їй важко ходити (ходить тільки з допомогою двох палиць), та є інвалідом 2 групи з 08.12.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вказані принципи судочинства знайшли своє відображення у ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки судові рішення на даний час не виконані, причини пропуску позивачем строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання визнаються судом поважними, так як ОСОБА_1 , тривалий час хворіє, має ряд хронічних захворювань, їй важко ходити (ходить тільки з допомогою двох палиць), та є інвалідом 2 групи з 08.12.2011 року, а тому її заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №370/662/14-ц, виданого на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.12.2014 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 13.05.2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 01.12.2020 року.

Суддя О.В. Тандир