Справа № 177/30/20
Провадження № 2/177/270/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 11.01.2020 звернувся до суду з указаним позовом в інтересах малолітніх дітей та просив відібрати їх, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батьків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , без позбавлення батьківських прав, передавши дітей органу опіки та піклування, для вирішення питання подальшого влаштування. Також представник просив суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання кожного з дітей, у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу), а з ОСОБА_4 стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 , має двох малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 13.11.2019 залишила без нагляду своїх двох дітей у квартирі, яку вона нетривалий час винаймала в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. У той же день, власник квартири викликала старшу повнолітню сестру дітей, ОСОБА_5 , яка мешкає в Саксаганському районі м. Кривого Рогу та поставила умову забрати брата ОСОБА_1 та сестру ОСОБА_2 , оскільки власник квартири припиняє дію договору найму житла з їх матір`ю ОСОБА_3 . Наступного дня ОСОБА_5 привезла дітей до служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради та повідомила, що вона не має можливості тимчасово взяти дітей у свою сім`ю.

Малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовані до КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1 » Криворізької міської ради.

У результаті з`ясування обставин справи, встановлено, що місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , але вона за вказаною адресою не проживає. ОСОБА_3 часто змінювала місце проживання та мешкала в різних районах міста Кривого Рогу.

З 07.05.2019 діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поставлені на облік у службі в справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, оскільки ОСОБА_3 ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

З 25.06.2019 по 30.07.2019 малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей № 1» КМР через неналежне виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків, зловживання алкогольними напоями та антисанітарні умови проживання сім`ї.

З 16.08.2019 діти перебувають на обліку в службі у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради на підставі отриманих документів від служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради.

Батько малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , з відповідачем ОСОБА_3 тривалий час не проживає, стосунків ні з нею не з донькою не підтримує, самоусунувся від її виховання та утримання.

На даний час, відповідачі не виконують належним чином своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду.

Представник позивача у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позові. У подальшому, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.180), наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.113,118,127,140,151,155,161,169,175), про причини неявки суду не повідомив. Відзиву суду не надано.

Відповідач ОСОБА_3 будучи присутньою в судових засіданнях 27.02.2020, 12.08.2020, 10.09.2020 заперечувала щодо позовних вимог. Вказувала, що виправилася, змінила місце проживання. На даний час проживає у АДРЕСА_2 , де є всі необхідні умови для проживання та навчання дітей, працює на сезонних роботах, отримує дохід в розмірі 250 грн в день. З ОСОБА_4 не бачилася та не спілкувалася близько трьох років, його місце перебування їй наразі не відоме. Просила повернути ї дітей. У послідуючому, правом на участь у судовому розгляді не скористалася, будь-яких доказів та клопотань з процесуальних питань суду не надала, відзиву не подано.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивач: Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 102, 178).

У зв`язку з тим, що сторони правом на участь у судовому засіданні 27.11.2020 не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності сторін.

Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5), батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.7), а саме, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6,8), батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано в АДРЕСА_1 (а.с.20), але ОСОБА_3 часто змінювала місце проживання та мешкала в інших районах міста Кривого Рогу.

Діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, оскільки мати, ОСОБА_3 ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Батько малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з її матір`ю, ОСОБА_3 тривалий час з нею не проживає, стосунків ні з нею, ні з донькою не підтримує. Місцем реєстрації останнього є АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 самоусунувся від виховання та утримання доньки ОСОБА_2 , тривалий час не виявляє до неї батьківської турботи та уваги, що ним не спростовано у судовому засіданні.

Згідно з листом Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради від 14.11.2019 № 01-08/520/4 (а.с.26), 05.09.2019 від Криворізького міського ЦСССДМ Саксаганського району надійшла інформація щодо сім`ї ОСОБА_3 , яка має на вихованні двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Родина перебувала на обліку соціальної роботи з сім`ями, які опинились в складних життєвих обставинах у Саксаганському районі (а.с.36), та під соціальним супроводом, у зв`язку зі скоєнням співмешканцем матері - ОСОБА_7 , домашнього насильства щодо малолітньої ОСОБА_2 . Діти перебували на обліку в службі у справах дітей Саксаганської районної у місті ради.

Малолітні діти 25.06.2019 влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» КМР через незадовільні умови проживання та зловживання матір`ю алкогольними напоями.

Мати ОСОБА_3 01.08.2019 у телефонному режимі повідомила фахівця із соціальної роботи Криворізького міського ЦСССДМ Саксаганського району, що забрала дітей з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» та переїхала до Інгулецького району за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.21).

Провідним фахівцем із соціальної роботи Криворізького міського ЦСССДМ Інгулецького району, ОСОБА_8 09.09.2019 здійснено візит до родини ОСОБА_3 за вказаною адресою, під час якого встановлено, що родина проживає в орендованій 2-х кімнатній квартирі. Умови проживання задовільні, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, відсутні ознаки бруду та сирості. Діти забезпечені всім необхідним для життя та розвитку (а.с.11-18). Також встановлено, що діти навчаються в закладі загальної освіти № 92, у 7 та 3 класах (а.с.27,28). Мати ОСОБА_3 повідомила, що неофіційно влаштувалась на роботу реалізатором на Центральний базар Металургійного району.

ОСОБА_3 від послуг Криворізького міського ЦСССДМ відмовилася.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 06.10.2019 (а.с. 165), ОСОБА_3 рекомендовано в терміновому порядку поліпшити санітарно-гігієнічні умови проживання дітей, придбати необхідні речі для їх розвитку та навчання.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 , що є рідною сестрою малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 14.11.2019 звернулася до Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради та повідомила, що 13.11.2019 їй зателефонувала ОСОБА_9 з приводу того, що діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишилися без своєї матері, точніше вона їх залишила в квартирі самих. Де перебувала матір ОСОБА_3 остання не знала, на дзвінки остання не відповідала.

Місце фактичного мешкання батька дітей ОСОБА_4 , не відомо.

Оскільки у ОСОБА_5 відсутня матеріальна можливість залишити брата та сестру у себе, остання вимушена була звернутися до Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради (а.с.29).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_10 , які вона надала Службі у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, з 23.07.2019 вона уклала договір з ОСОБА_3 , щодо оренди житла.

Після того, як ОСОБА_10 здала житло в оренду, остання почала помічати неприязне ставлення ОСОБА_3 до своїх дітей. ОСОБА_3 часто перебувала на підпитку, у квартирі стояв затхлий сморід, пусті бляшанки з під пива та горілки, недопалки цигарок. Не раз сусіди помічали, як діти до вечора не могли потрапити додому, знаходилися на вулиці, не мали можливості поїсти та переодягнутися. ОСОБА_3 не запускала дітей додому тому що у цей час була зі своїм співмешканцем. Між ними часто виникали конфлікти, свідками яких були діти. Неодноразово сусіди чули у під`їзді сварки та погрози ОСОБА_3 та її співмешканця в сторону дітей (а.с.32).

Відповідно до листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради № 01/491(а.с.30), 14.11.2019 до їх закладу влаштовані малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради, у зв`язку з тим, що діти опинились у складних життєвих обставинах.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , які вона 28.11.2019 надала начальнику Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради (а.с.31), 13.11.2019, увечері вона тікала від свого співмешканця, який її бив, залишивши своїх малолітніх дітей своїй старшій донці ОСОБА_5 . Доки ОСОБА_3 знаходилася в лікарні, її старша донька ОСОБА_5 , відвезла її малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до соціальної служби. Де перебувають діти, ОСОБА_3 дізналася через 10 днів.

Відповідно до листа Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради від 20.12.2019 № 1312 (а.с.9), 13.11.2019, ОСОБА_3 залишила без нагляду своїх двох дітей у квартирі, яку вона нетривалий час винаймала в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. 14.11.2019 малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовані до центру соціально - психологічної реабілітації дітей № 1 Криворізької міської ради.

На цей час малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжують перебувати в центрі соціально - психологічної реабілітації дітей № 1 Криворізької міської ради. Мати не вирішила питання про повернення дітей у свою сім`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як видно з матеріалів справи, останні не містять відомостей про те що відповідач ОСОБА_4 взагалі займається вихованням навчанням та розвитком дитини ОСОБА_2 , проявляє до неї увагу та батьківську турботу. Вказані обставини підтвердила у судовому засіданні і відповідач ОСОБА_3 . Доказів на спростування вказаних обставин ОСОБА_11 не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Підставою для відібрання дитини від батьків є: 1) ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження з дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві» .

Фактичне розірвання сімейних зав`язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18.12.2008, п.39,47-50).

Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, діючи як орган опіки та піклування, постійно здійснював соціальний супровід даної сім`ї, вживались профілактичні заходи для поліпшення умов проживання дітей та усунення небезпеки, що результату не дало.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 , будучи присутньою у судовому засіданні, повідомила, що пішла від свого співмешканця ОСОБА_7 , переїхала до іншого населеного пункту, а саме, на даний час проживає у АДРЕСА_2 , що також підтверджено листом начальника служби у справах дітей Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області. При цьому, фахівцем ПРЦСССДМ та офіцером громади, 06.10.2020 складено акт обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 за вказаною адресою та рекомендовано в терміновому порядку поліпшити санітарно-гігієнічні умови проживання дітей, придбати необхідні речі для їх розвитку та навчання дітей (а.с.165). Як слідує з характеристики за підписом голови Саксаганської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Бабець О.І., ОСОБА_3 проживає в с. Чумаки нетривалий час, куди переїхала з м. Кривого Рогу. Не працює та в центрі зайнятості як безробітна не перебуває. Має двох неповнолітніх дітей, які з нею не проживають. Матеріально та фінансово дітей не підтримує. Інколи зловживає спиртними напоями. Скарг на її поведінку не надходило (а.с.164).

Разом з тим, ОСОБА_3 у судові засідання з`являтися перестала, своїм правом на захист, яке неодноразово їй роз`яснювалося судом, знехтувала та не надала відомостей про поліпшення умов проживання для дітей.

Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 18.03.2020 № 78 визначено вважати доцільним відібрання малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав.

Соціальне консультування та соціальна допомога не вирішили проблеми вказаної сім`ї через небажання батьків виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань, є безвідповідальними щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей, непрацездатних членів сім`ї .

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

У даному випадку відібрання дітей застосовується лише з метою захисту інтересів дітей. Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим необхідним заходом і відповідачі, відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України, не позбавлені можливості повернути дітей.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав, оскільки існують умови, які вказують, що останні ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначену міру суд рахує виправданою, виходячи насамперед з найкращих інтересів дітей

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язані утримувати своїх дітей, тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на кожну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2020 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Що стосується стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про їх задоволення та вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у дохід держави у розмірі 1681,60 грн, тобто, по 840,80 грн з кожного.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, Царичанська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Відібрати малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення його батьківських прав.

Передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування Інгулецької районної у м. Кривому Розі раді, для вирішення питання щодо їх подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на кожну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2020 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої будуть влаштовані діти.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кравцівка Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кравцівка Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір на користь держави у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок, тобто, по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: