справа № 208/2042/19
№ провадження 2/208/425/20
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

за участю секретаря Федик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СтаркомПаблішинг» «Про зобов`язання вчинити певні дії», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд зобов`язати відповідача укласти з позивачем трудовий договір на умовах попереднього трудового договору, укладеного між позивачем та відповідачем від 03.12.2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 03.12.2018 року між ним та відповідачем було укладено попередній трудовий договір, за умовами якого відповідач зобов`язався укласти з позивачем не пізніше 03.01.2019 року трудовий договір. Листом від 03.01.2019р. відповідач повідомив позивачу про розірвання попереднього трудового договору та про відмову укладати трудовий договір з позивачем. Оскільки одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, позивач просить суд, на підставі ст.ст.16, 526 ЦК України, зобов`язати відповідача укласти трудовий договір з позивачем.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про те, що, підтримує позов у повному обсязі, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч.2 ст.232 КЗпП, безпосередньо в районних (міських) судах розглядаються також спори про відмову у прийнятті на роботу: 1) працівників, запрошених на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації; 2) молодих спеціалістів, які закінчили вищий навчальний заклад і в установленому порядку направлені на роботу на дане підприємство, в установу, організацію;3) вагітних жінок, жінок, які мають дітей віком до трьох років або дитину-інваліда, а одиноких матерів - при наявності дитини віком до чотирнадцяти років; 4) виборних працівників після закінчення строку повноважень; 5) працівників, яким надано право поворотного прийняття на роботу; 6) інших осіб, з якими власник або уповноважений ним орган відповідно до чинного законодавства зобов`язаний укласти трудовий договір.

Згідно роз`яснень, наданих у п.11 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» N 14 від 18.12.2009р., оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на підтвердження обставин, зазначених у позові, позивач надав суду попередній трудовий договір, укладений 03.12.2018 року у м.Дніпро між Товариством з обмеженою відповідальністю «СтаркомПаблішинг» та позивачем ОСОБА_1 .

Як зазначено у п.1 вищевказаного договору, даний попередній трудовий договір укладено в розумінні ст.635 ЦК України.

Згідно п.2 вищевказаного договору, відмова від укладання основного договору з підстав, не передбачених чинним законодавством, не допускається.

Згідно п.5 вищевказаного договору сторони домовились не пізніше 03.01.2019 року укласти основний трудовий договір на умовах, зазначених у даному договорі.

Посилаючись на те, що, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, позивач просить судзобов`язати відповідача укласти з позивачем трудовий договір на умовах попереднього трудового договору.

Згідно ст.3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Особливості праці членів кооперативів та їх об`єднань, колективних сільськогосподарських підприємств, фермерських господарств, працівників підприємств з іноземними інвестиціями визначаються законодавством та їх статутами. При цьому гарантії щодо зайнятості, охорони праці, праці жінок, молоді, осіб з інвалідністю надаються в порядку, передбаченому законодавством про працю.

Згідно ст.4КЗпП України, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно ст.21КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ст.24КЗпП України,трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:6) при укладенні трудового договору з фізичною особою. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.26КЗпП України, при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

З вищезазначених норм права випливає, що, при укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми вказаного договору є обов`язковим. При цьому, згідно ст.24КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу; а також у формі контракту.

Водночас, оформлення трудових відносин здійснюється виключно у формі договору, визначеного нормамиКЗпП.

Як випливає з матеріалів даної справи, на підтвердження факту існування трудових відносин з відповідачем, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, зокрема, трудового договору, форма та зміст якого відповідають нормам КЗпП.

При цьому, оскільки трудові відносини регулюються виключно нормами КЗпП, суд розцінює як неналежний наданий позивачем доказ - попередній трудовий договір від 03.12.2018 року, укладений сторонами відповідно до вимог ст.635 ЦК України.

Відсутність належного та допустимого доказу підтвердження факту існування трудових відносин позивача з відповідачем дає підстави суду дійти висновку про те, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести суду обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки обов`язок довести суду обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони по справі, суд, приймаючи до уваги те, що, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, дійшов висновку про те, що, даний позов є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним судові витрати по справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СтаркомПаблішинг» «Про зобов`язання вчинити певні дії» - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 16.09.2020р.

Суддя Нельга Д. В.