Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2020 Справа №607/9838/20
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Крупи О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну розміру аліментів,-
18 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №607/9838/20, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну розміру аліментів.
В обґрунтування поданої заяви вказує на те, 13 листопада 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну розміру аліментів, відмовлено у повному обсязі. Під час судових дебатів представником ОСОБА_1 адвокатом Боднар О.В., у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, заявлено клопотання про намір подати суду докази на підтвердження витрат відповідачки, які остання понесла на правову допомогу.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив
13 листопада 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Тернопільський міський відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну розміру аліментів., яким у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Під час судових дебатів, представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, заявлено заяву про намір подати суду докази на підтвердження витрат відповідачки, які остання понесла, або повинна буде понести на правову допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Відповідачем ОСОБА_3 20.11.2020 року подано заперечення щодо стягнення судових витрат, у яких останній зазначив, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідача не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову. Зазначив, що розглянута цивільна справа не є справою значної складності, її розгляд здійснювався в короткі строки, а тому заявлений розмір витрат на правову допомогу на думку позивача є завищеним та не спів мірним, дана справа не стосується репутації сторін, не характеризується значною складністю та не викликає суспільного інтересу.
Як вбачається із поданих представником відповідача доказів, 16.11.2020 року між адвокатом Боднар О.В. та ОСОБА_1 підписано акт виконаних робіт на виконання договору про надання правничої допомоги №30 від 17.07.2020 р.,, згідно якого адвокатом Боднар О.В. надано такі види правничої допомоги: консультація адвоката 2 000 грн.; роз`яснення клієнту процесуальних прав та обов`язків учасника справи відповідно до ст.. 43 ЦПК України 500 грн.; підготовка трьох адвокатських запитів до Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради 750 грн.; аналіз актуальної судової практики у подібних справах та підготовка правової позиції для ведення справи 1000 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву 2000 грн.; підготовка клопотань про приєднання доказів 500 грн.; підготовка заяви свідка 1 250 грн.; участь в судовому засіданні (4 год.) 2 000 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 13 листопада 2020 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, та з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, враховуючи подані позивачем заперечення щодо стягнення судових витрат, а також те, що у задоволенні позову відмовлено, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Головуючий суддяВ. В. Ромазан