Справа №461/5735/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.,

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 ), третя особа - Перша Львівська державна нотаріальна контора (адреса: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 6) про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Перша Львівська державна нотаріальна контора, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 Першою львівською державною нотаріальною конторою 09.07.2019 року за реєстровим номером 5-311 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , спадкова справа № 103 за 2013 рік;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а саме скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , номер запису про право власності: 32315766, дата та час державної реєстрації 09.07.2019 15:58:18;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_3 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , індексний номер 47694170 від 09.07.2019 16:04:33.

- визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті мого чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуване свідоцтво про право на спадщину від 09.07.2019 року, реєстровий номер 5-311 позбавляє її права, як спадкоємця ОСОБА_4 , якому належала 1/5 частка квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_5 , в загальному порядку отримати свідоцтво ще на 1/10 частку вказаної квартири, яку успадкував брат померлого чоловіка позивачки, також син померлої ОСОБА_5 - відповідач у даній справі - ОСОБА_3 , а тому вважає, що свідоцтво повинне бути визнане судом недійсним.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду.

Позиції сторін у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, з урахуванням уточнених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов заперечив, надав аналогічні пояснення, які викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, пояснив, що позивач не входить в число спадкоємців померлої ОСОБА_5 . Щодо права на спадкування після померлого чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , то такий вступив у спадщину після смерті матері та прийняв належну йому частку, яку відповідно успадкувала його дружина - позивач у даній справі, а тому вважає, що жодних прав та інтересів позивача у даній справі оскаржуваним свідоцтвом про право на спадщину не порушено. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки третьої особи неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третьою особою відсутня, відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності третьої особи.

Позиція суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , матір чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частина квартири АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого було заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 52326547, номер у нотаріуса 103/2013 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого було заведено спадкову справу за №62802428 у Спадковому реєстрі, номер у нотаріуса 203/2018 (а.с.15).

03 липня 2019 року державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 (зазначена частина квартири належала спадкодавцю: 1/5 частка - на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 19.01.1995р.; 1/5 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2003р.; 1/10 частка квартири, яка належала ОСОБА_5 , його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності на квартиру, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав).

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2019 року у справі № 465/7397/18 за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3 визначено додатковий тримісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2020 року рішення скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 травня 2019 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Першої львівської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.19-25).

09 липня 2019 року Першою львівською державною нотаріальною конторою було видано Відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері, а саме: 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 .

Зі змісту листа Першої львівської державної нотаріальної контори вих. № 699/01-16 від 14.07.2020р. вбачається, що копія постанови Львівського апеляційного суду від 30.06.2020 року містить відомості лише про скасування рішення Галицького районного суду м. Львова, з чого випливає, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім 'я ОСОБА_3 та державна реєстрація права власності останнього на частину квартири залишається чинними, оскільки відповідно до ст. 1301 ЦК України та cm. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав здійснюється за рішенням суду (а.с.26).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Частиною першою ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до пункту 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595. при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пункту 4.15. вищевказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього манна.

Згідно пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.10.2011 року «Окремі питання спадкування», у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. «Ступінь споріднення», тобто кількість народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв`язках. До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). До родичів п`ятого ступеня споріднення - діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки).

Таким чином суд зазначає, що позивач не входить в число спадкоємців померлої ОСОБА_5 .

Щодо права на спадкування після померлого чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , то, як вбачається з матеріалів справи, такий вступив у спадщину після смерті матері та прийняв належну йому частку, яку відповідно успадкувала його дружина - позивач ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідач отримав спірне свідоцтво про спадщину як спадкоємець першої черги після смерті його матері, а не після смерті його брата, та відповідно успадкував майно, що належало його матері, у порядку встановленому чинним законодавством України.

Відтак, матеріалами справи встановлено, що відповідач у встановленому законом порядку оформив право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане ОСОБА_3 Першою львівською державною нотаріальною конторою 09.07.2019 року за реєстровим номером 5-311 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , спадкова справа № 103 за 2013 рік, не зачіпає жодних прав інших осіб, а тому суд не вбачає наявність підстав, передбачених ст. 1301 ЦК України для визнання вказаного свідоцтва недійсним і, відповідно, скасування державної реєстрації права власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_3 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 , та визнання за ОСОБА_2 , право власності на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті мого чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду справи.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із відмовою позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 23, 1216, 1261, 1262, 1263, 1264, 1265, 1301 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.12.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.