Номер провадження 2/387/470/20
У Х В А Л А

про відвід судді

03 грудня 2020 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

Головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Поляруш С.Ю.

представника позивача Кучеренко О.П.

відповідача ОСОБА_2

третьої особи на сторні позивача

без самостійних вимог на предмет спору

Добровеличківської РДА Кіровоградської області

як орган опіки та піклування Яценко В.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області заяву ОСОБА_2 про відвід судді Майстера Ігоря Полікарповича у цивільній справі № 387/817/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа на сторні позивача без самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстера І.П. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа на сторні позивача без самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 03 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 заявив відвід судді Майстеру І.П. з підстав наявності інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді .

В обґрунтування відводу відповідач посилається на те, що представником позивача є адвокат Кучеренко О.П., яка працювала на посаді голови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, а суддя Майстер І.П. був підлеглим, так як працював на посаді судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області. Також вважає, що суд порушив право відповідача на справедливий суд та повагу до його прав та свобод.

Представник позивачки заперечувала щодо заявленого відвоу так як вона у цій справі є професійний адвокат та не має у цій справі жодного особистого інтересу, а лише надає адвокатські послуги. Зазначене клопотання є необгрунтованим так як жодні процесуальні права відповідача судом не порушувались так як суд тричі відкладав підготовче судове засідання за ініціативи відповідача.

Пердставник органу опіки та піклування підтримала позицію представника позивача та просила в задоволенні відводу відмовити, так як жодної упередженості або зацікавленості судді не вбачає.

Дослідивши підстави заяви про відвід головуючого судді, матеріали справи, що стосуються заявленого відводу, суд дійшов до такого висновку.

Враховуючи, що на даний час в суді фактично здійснює судочинство один суддя, а тому згідно положень ч.5 ст. 40 ЦПК України заява про відвід вирішується суддею, який розглядає справу.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

У п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 ЄСПЛ зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, §46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ст. 48 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом. Суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

Суд зазначає, що принцип "безсторонній і незалежний суд" в сенсі §1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачає, що суддя не може мати будь-якої підлеглості від будь-кого, включаючи і посаду голови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, яка перебуває у відставці з 22 вересня 2016 року. Крім того суд вважає, що у даній справі відсутній особистий інтерес Кучеренко О.П. , а лише має місце виключно виконання професійної діяльності адвоката. Крім того Кучеренко О.П. є представником у різних справах, які розглядає Добровеличківський районний суд Кіровоградської області та жодного втручання у здійснення правосуддя суддею Майстером І.П. остання не вчиняла.

Суд також враховує рішення Ради Суддів № 14 від 28 лютого 2020 року, яким роз`яснено, що в розумінні пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, не є «іншими обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді» самі по собі ситуації, зокрема та обставина, що стороною/третьої особою або їхніми представниками, є однокласник, однокурсник, сусід, колишній колега судді, окрім випадків коли наявні факти, що свідчать про прихильність поза розумним сумнівом судді до цієї особи.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка судді Майстера І.П. не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи, так як суд погоджується з позицією представника позивача, що тричі відкладалося підготовче судове засідання за ініціативи саме відповідача.

Враховуючи ті обставини, що представником позивача не доведено належними та допустимими доказами наявності однієї з підстав для відводу судді, які передбачені ст.ст.36,37 ЦПК України, вважаю, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити .

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Майстера Ігоря Полікарповича у цивільній справі № 387/817/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа на сторні позивача без самостійних вимог на предмет спору Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 03.12.2020.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.