КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/956/17 Головуючий у 1 інстанції - Тиханський О.Б.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7483/2020 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Перегонівської сільської ради

Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним записів в

господарській книзі, визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання

недійсним договорів дарування, визнання права власності в порядку спадкування на

житловий будинок

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним записів в господарській книзі, визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним договорів дарування, визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок.

Так, встановлено факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року в частині відмови в задоволенні інших позовних вимог, та постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.23, т.1).

Відповідно до свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_1 від 30.05.1975 ОСОБА_4 усиновила ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.1975 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір: ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 30.11.1991р. ОСОБА_8 та ОСОБА_1 одружились ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дружина взяла прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 18.11.1994 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6

ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 - 18.11.1994 р.

06.05.2016 Обухівської районної державною нотаріальною конторою листом №1123/01-16 було повідомлено ОСОБА_1 , про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на таке нерухоме майно.

Відповідно до листа Обухівської районної державної нотаріальної контори від 20.07.2016 адвоката Паєнко С.В. було повідомлено, що 18.11.1994 була заведене спадкова справа № 272 після померлої ОСОБА_4 на підставі заяви про прийняття спадщини її дочки - ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Наявна наступна інформація щодо права власності: на підставі рішення Перегонівської сільської ради Обухівського району № 1-3 від 20.09.1994 видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на імя ОСОБА_11 ; 12.05.1995 посвідчено договір дарування від імені ОСОБА_11 та ім`я ОСОБА_2 ; 27.12.2002 посвідчено договір дарування від імені ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_2 ) на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до погосподарської книги ОСОБА_4 з 1964 по 1992 роки вказана як голова сім`ї будинку в селі Перегонівка Обухівського району. В погосподарській книзі вказано відомості про голів - ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , та про рішення виконкому від 22.05.1992 Перегонівської сільської ради, рішення виконкому № 1 від 20.09.1994 згідно заяви ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки Перегонівської сільської ради від 24.05.2016 зазначено, що згідно погосподарських книг станом на 30.05.1975 р. власником двору на по АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , а станом на жовтень 1994 р. власником була ОСОБА_11 .

Відповідно до п.2 протоколу №5 виконавчого комітету Перегонівської сільської ради від 22.05.1992 р., заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було вирішено : задовольнити - перевести номер хати на зятя ОСОБА_8 .

Відповідно до п.3 протоколу №1 виконавчого комітету Перегонівської сільської ради від 20.09.1994 р., було вирішено згідно заяви ОСОБА_8 - перевести погосподарський номер господарства на ОСОБА_11 .

Відповідно до довідки Перегонівської сільської ради від 22.09.2016 надано інформацію, що у протоколі засідання виконкому №5 від 22.05.1992 р. було обговорено питання та прийняте рішення про переведення номеру будинку згідно поданої заяви ОСОБА_4 на зятя ОСОБА_8 (окреме рішення відсутнє). Заяви та відповідні записи у журналі реєстрації заяв щодо переведення номера хати відсутні.

Архівний сектор Обухівської РДА повідомив, що 17.10.2016 р., що документи Перегонівської сільської ради за 1992-1994 р.р. - відсутні, на зберігання не надходили.

Відповідно до довідки Перегонівської сільської ради від 10.03.2016 р. ОСОБА_4 проживала до дня своєї смерті по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_14 та ОСОБА_2 одружились ІНФОРМАЦІЯ_7 та взяли спільне прізвище ОСОБА_14 .

12.05.1995 р. згідно договору дарування ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказаний жилий будинок належав ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення Перегонівської сільської ради 20.09.1994 р. за реєстром №1-3 та зареєстрованого Обухівським БТІ по реєстру № 23 кн. І 27.12.1994. (а.с.162, зворот, т.1).

27.12.2002 відповідно до договору дарування ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 на підставі рішення Перегонівської сільської ради від 27.04.2000 р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,404 га на території Перегонівської сільської ради для обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Відповідно до висновку експертів КНДІСЕ від 23.04.2018 р. встановлено, що текст протоколу засідання виконавчого комітету Перегонівської сільської ради № 5 від 22.05.1992 р. та його фрагмент на четвертому аркуші «Заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 - задовольнити - перевести номер хати на зятя ОСОБА_8 » виконані на одній і тій же друкарській машинці.

У наданому на експертизу протоколі засідання виконавчого комітету Перегонівської сільської ради №5 від 22.05.1992 фрагмент тексту на четвертому аркуші «Заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , задовольнити - перевести номер хати на зятя ОСОБА_8 » додрукований до основного тексту протоколу, тобто текст і вказаний фрагмент виконані не в одну закладку і відповідно не одночасно.

Підпис від імені ОСОБА_15 у рядку «Голова виконкому - ОСОБА_15» тексту наданого на дослідження протоколу засідання виконавчого комітету Перегонівської сільської ради № 5 від 22.05.1992 виконаний рукописним способом - за допомогою кулькової ручки, спорядженої пастою. Для виконання підпису попередня підготовка і технічні засоби не використовувались. Підпис виконаний ОСОБА_15 .

Судом також встановлено, що позивачка закінчила школу та переїхала з села Перегонівка в Київ, де в подальшому почала навчатись та проживати, що позивачка не приїжджала в село, не відвідувала ОСОБА_4 , яка була її матір`ю, не допомагала їй, в зв`язку з чим, вона вирішила переписати будинок на колишнього зятя ОСОБА_8 , який проживав в селі та погодився за це їй допомагати. Проте, ОСОБА_8 , не виконував взяті на себе зобов`язання доглядати ОСОБА_4 , тому доглядати її почала сім`я її брата, в зв`язку із цим будинок перереєстрували на онуків; що про смерть ОСОБА_4 позивачку повідомляли телеграмою, що вона приїжджала в село після смерті матері, та їй було відомо, що в будинку живуть інші люди; що позивачка не хотіла доглядати матір, що колишній зять ОСОБА_8 також не хотів доглядати ОСОБА_4 , тому будинок відписали від ОСОБА_8 на членів сім`ї свідка - ОСОБА_9 за згоди з померлою. Позивач приїхала в село після похорон ОСОБА_4 , що в будинку ніхто не проживав п`ять років, тому його подарували відповідачці ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтвердили допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9

Судом також встановлено, що в судовому засіданні свідки, представник відповідача сільської ради, відповідачі підтвердили, що позивачка є усиновленою донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; що цей факт, як вказує позивач необхідний їй для вирішення питання про прийняття спадщини. Тому, враховуючи, що даний факт не визнають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд вважає за можливе винести відповідне рішення в цій частині позову.

Судом встановлено, що згідно показань свідків та письмових доказами по справі, зокрема, свідоцтва про народження, про усиновлення та свідоцтва про смерть, де вказані різні прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , а також, і з показань всіх учасників справи та свідків вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині, та встановив факт родинних відносин, а саме : той факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено в судовому засіданні та визнається сторонами, спірний будинок в АДРЕСА_1 був побудований в 1996 році та головою сімї відповідно до погосподарської книги була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на час смерті правовстановлюючих документів на вказаний будинок не було.

Відповідно до п.4 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP» затвердженої наказом Міністерства комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., чинною на момент будівництва спірного будинку, реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Відповідно до п.6 Інструкції, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Таким чином, на час будівництва спірного будинку, який побудований в сільському населеному пункті, реєстрація права власності не передбачалася.

Відповідно п.3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству від13. грудня 1995 р., та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Згідно зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зазначена в погосподарській книзі як голова сім'ї будинку в АДРЕСА_1 , тому судом визнається набуття нею права власності на вказаний будинок, що підтверджується відповідним записом в погосподарській книзі.

Вирішуючи питання про правомочність змін у погосподарській книзі, а саме зміни записів в погосподарській книзі голови домоволодіння по АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 на ОСОБА_8 , відповідно до рішення виконкому Перегонівської сільської ради від 22.05.1992 р., суд виходив з наступного.

Вказане рішення міститься в протоколі №5 засідання виконавчого комітету Перегонівської сільської Ради народних депутатів від 22.05.1992 р. в частині під назвою «Вирішили» текст: «Заяви гром. ОСОБА_4 та гром. ОСОБА_8 задовольнити - перевести номер хати на зятя ОСОБА_8 » Підписи голова виконкому - ОСОБА_15 та секретар виконкому М.М. Кулик.

Як зазначається у вищенаведеному листі ВССУ 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Оцінивши зібрані докази, враховуючи покази свідків, які вказали на волевиявлення померлої ОСОБА_4 на зміну запису в погосподарській книзі, дослідженні письмові докази, а саме : протокол та рішення виконавчого комітету, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що у ОСОБА_4 було відсутнє волевиявлення на зміну запису в погосподарській книзі.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець була особою, яка потребувала стороннього догляду, позивачка не бажала її доглядати та опікуватися нею, будинком не цікавилася, тому ОСОБА_4 передавала право власності на належний їй будинок іншим особам, відповідно до існуючого на той час порядку, затвердженого чинними на той час постановами та інструкціями, про які було зазначено вище.

Рішення про переведення номера будинку та зміну власника будинку приймалися на підставі відповідних рішень селищної ради, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема і висновком судової почеркознавчої експертизи, згідно якого встановлено, що підпис від імені голови виконкому ОСОБА_15 виконаний ним, ОСОБА_15 .

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те що переведення будинку інших осіб відбувалося із волі спадкодавця ОСОБА_4 , на підставі відповідних рішень виконкому, що також було відображено в по господарській книзі.

Тому, суд вірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 3.12.2020 р.

Головуючий :

Судді :