КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4189/20
Провадження № 2/552/1358/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шаповал Т.В.,

при секретарі - Дубовик І.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 09.09.2020 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Посилався на те, що 18.06.2020 року на перехресті вулиць Мясоєдова та Покровська у м. Полтаві відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 визнав свою провину у вчиненні ДТП. Внаслідок ДТП SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження переднього бамперу, решітки радіатору, передньої лівої фари, передньої лівої протитуманної фари, лівого переднього покажчику повороту, переднього лівого крила, радіатору кондиціонеру, радіатору системи охолодження, бачку склоомивача, лівої форсунки омивачу фари, лівого переднього підкрилку, переднього відбійнику. Оскільки цивільна відповідальність обох водіїв автомобілів була застрахована та ОСОБА_3 визнав свою провину у скоєнні ДТП, було прийнято рішення про складання на місці ДТП європротоколу.

Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «СК «Країна».

18.06.2020 року ОСОБА_3 подав до ПАТ «СК «Країна» повідомлення про ДТП, у якому також визнав свою вину у скоєнні ДТП, що відбулась 18.06.2020 року. У подальшому, 18.06.2020 року, позивач подав до ПАТ «СК «Країна» повідомлення про ДТП, що відбулась 18.06.2020 року. Представник ПАТ « СК «Країна» повідомив його, що розмір страхового відшкодування за страховою подією за полісом №АО 2262396 від 22.11.2019 року складає 22 232 грн., проте відмовився надати документи, на підставі яких страховиком було визначено розмір страхового відшкодування. Між ОСОБА_1 та АТ « СК «Країна» не було досягнуто згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 22232 грн..Також позивач зазначив, що у відповідності до висновку експертного авто товарознавчого дослідження виконаного судовим експертом, вартість відновлювального ремонту автомобіля SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 із урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 18.06.2020 року становить 41 293,22 грн., вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яка відбулась 18.06.2020 року становить 100 772,91 грн..

У подальшому позивач подав до ПАТ «СК «Країна» заяву про виплату страхового відшкодування, 27.08.2020 року останній йому перерахував 36 761,43 грн..

Позивачем було відремонтовано автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 , повна вартість витрат на проведення відновлювальних робіт пошкодженого у ДТП автомобіля склала 87274,40 грн., у тому числі вартість нових комплектуючих частин автомобіля, що підлягає заміні 72225 грн., вартість ремонтних робіт 11 715 грн., вартість матеріалів 3334,40 грн.. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить: 87274,40 грн. (фактичний розмір шкоди )- 36761,43 грн. ( сума страхового відшкодування) = 50512,97 грн..

У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 50512,97 грн., витрати на проведення судовим експертом експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 3782 грн., а також судові витрати.

Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено.

19.10.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що у разі оформлення Європротоколу розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілу, не може перевищувати максимальний розмір (50000 грн.), затвердженого Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Цивільна відповідальність обох водіїв була застрахована та вони добровільно погодились, що розмір шкоди не перевищує 50000 грн.. Позивач наполягаючи на складанні євро протоколу, добровільно та свідомо погодився на те, що шкода спричинена транспортному засобу не перевищує 50000 грн., а тому відсутні підстави для застосування ст..1194 ЦК України.

Також зазначив, що згідно висновку №14-07, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу ТЗ та вартості матеріальних збитку, завданих власнику ТЗ, складає 41293,22 грн., які повність охоплюються лімітом у розмірі 50000 грн., а вимоги про стягнення коштів на суму більшу ніж 41293,22 є безпідставною.

Посилався на те, що в матеріалах справи копії накладних, товарних чеків не є належними та допустимими доказами розміру збитків, оскільки зазначені у них сума протирічить висновку, відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 41293,22 грн.,також у зазначених товарних чеках та накладних зазначена ціна є значно завищеною від середньориночної вартості. Також, зазначив, що у справі відсутні докази того, що саме зазначені в товарних чеках та накладних запчастини було встановлено на автомобіль позивача, також маються істотні розбіжності між виявленими на місця події на автомобілі позивача пошкодженнями та придбаними запчастинами, як маються і розбіжності між пошкодженнями, описаними у висновку та у акті огляду тз, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з неправомірними та безпідставними вимогами позивача.

27.10.2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, зазначив, що на складанні євро протоколу наполягав відповідач для швидкого вирішення питання виплати страхового відшкодування. ОСОБА_1 перед прийняттям рішення про складання євро протоколу телефонував майстру на СТО та повідомив про зовнішні пошкодження автомобіля, які можливо було визначити одразу, майстер йому повідомив, що орієнтовний розмір робіт з ремонту автомобіля можуть складати 42000 грн., а тому на момент ДТП йому не була відома дійсна ціна ремонту автомобіля, а виходив лише з того, що розмір витрат на ремонт складає суму до 50 000 грн.. Також посилався на те, що максимальний розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди за страховим полісом №АО 2262396від 22.11.2019 року у випадку складання обома сторонами ДТП євро протоколу дорівнює 50000 грн., але у зв`язку з обмеженнями у страховика виник обов`язок з виплати суми страхового відшкодування лише у розмірі 34612 грн.. Зазначив, що розмір вартості нових запасних частин визначених судовим експертом у висновку повністю відповідає вартості нових запасних частин придбаних позивачем у ФОП ОСОБА_5 , що спростовує твердження відповідача про значно завищені ціни на запасні частини, а тому вважає, що відзив відповідача є необґрунтованим та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

23.11.2020 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшли доповнення до відповіді на відзив, відповідно до яких зазначив, що ФОП ОСОБА_6 надав відповідь у якій зазначено,які саме роботи він провів, а тому дана відповідь повністю спростовує твердження відповідача відносно того, що ОСОБА_1 недовів того факту, що придбані ним запчастини були встановлені на автомобіль Suzuki Vitara д.н.з. НОМЕР_2 при проведенні ремонту ФОП ОСОБА_6 ..

25.11.2020 року до суду від третьої особи АТ «Страхова компанія «Країна» надійшли пояснення, відповідно до яких зазначили, що згідно наданого ОСОБА_1 висновку експертного авто товарознавчого дослідження №14-07 від 07.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Suzuki Vitara д.н.з. НОМЕР_2 на дату дослідження 18.06.2020 року складає 41293,22 грн.. Відповідно до розміру страхового відшкодування порядок розрахунку страхового відшкодування: 41293,22 грн. - 4531,79 грн. = 36 761,43 грн., де 41293,22 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; 4531,79 грн. - зменшення суми страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Зазначили, що страхове відшкодування було виплачене у цілковитій відповідності з нормами закону.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Suzuki grand Vitara д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу./а.с.12/.

Також встановлено, що 18 червня 2020 року в м. Полтаві по вул. Мясоєдова та Покровська у м. Полтаві відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_3 , забезпеченого в АТ «Страхова компанія «Країна» та SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 ,забезпеченого в ПАТ «НАСК «Орана», під керуванням водія ОСОБА_1 , який є також власником транспортного засобу.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

Встановлено, що учасники ДТП скористались правом, визначеним пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), у якому зазначена схема ДТП, прізвище водіїв, назви транспортних засобів та їх пошкодження.

Встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Країна», поліс АО №2262396 від 22.11.2019 року, страхова сума визначена в розмірі 100000 грн, сума франшизи склала 0 грн.

18.06.2020 року АТ «Страхова компанія «Країна» було письмово повідомлено про ДТП, в повідомленні відповідач ОСОБА_3 виклав свою думку щодо наявності його вини у вчиненні ДТП.

Також 18.06.2020 року позивач ОСОБА_1 подав до АТ «Страхова компанія «Країна» заяву про страхове відшкодування.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №14-07 від 07.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_2 на дату дослідження 18 червня 2020 року складає 41 293, 22 грн.

Страховою компанією здійснено розрахунок страхового відшкодування та 27.08.2020 року, згідно з яким визначено суму страхового відшкодування в розмірі 36 761, 43 грн,

В судовому засіданні встановлено та не заперечується позивачем та його представником, що сума страхового відшкодування страховою компанією виплачена позивачу в повному обсязі.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що ним проведено ремонт автомобіля та повна вартість сплачених ним витрат склала 87 274, 40 грн., у тому числі вартість нових комплектуючих частин автомобіля, що підлягала заміні 72 225 грн., вартість ремонтних робіт 11 715 грн., вартість матеріалів 3 334, 40 грн. Тому, вважає, що ОСОБА_3 повинен сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а саме 50 512,07 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306).

Судом встановлено, що саме відповідач ОСОБА_3 станом на час ДТП, що відбулася 18.06.2020 року, керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , належноим ОСОБА_7

На час ДТП ОСОБА_3 мав право керувати зазначеним автомобілем, отже, є належним володільцем.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

В даній справі судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СК «Країна», тому суд приходить до висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика ПАТ «СК «Країна».

В силу норм ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положень Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011, погодженої начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України 31.08.2011, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, та виключно у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення.

Складаючи євпропротокол, відповідач ОСОБА_3 спільно з позивачем ОСОБА_1 дійшов безумовної згоди щодо обставин ДТП. Ключовою умовою для оформлення європротоколу є те, що обидва учасники ДТП згодні з обставинами аварії.

Окрім того, повідомляючи свого страховика про ДТП 18.06.2020 року відповідач також визнав свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, аналогічне рішення щодо розподілу відповідальності було прийняте і страховиком .

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 №3471, такий ліміт складає 50 000 грн.

Суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування, а ПАТ «СК «Країна», як особа, в якій застрахував свою цивільно-правову відповідальність відповідач, забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування у погодженому розмірі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 50 512.97 грн. з відповідача як різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, суд виходить з такого.

Факт перерахування ПАТ «СК «Країна» на користь позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову позивача як потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже Великою Палатою Верховного Суду вже сформульовано висновки щодо відшкодування страховиком шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В силу норм ст. 1194 ЦК України обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі N 308/3162/15-ц). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону N 1961-IV).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про щодо стягнення з ОСОБА_3 50 512, 97 грн.

При вирішенні справи, суд приходить до висновку, що кошти, сплачені позивачем ОСОБА_1 в розмірі 3432 грн за проведення експертизи є тими витратами, які особа вимушена була зробити для відновлення свого порушеного права, тому сума коштів в розмірі 3432 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Тому, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача з відповідача підлягають стягненню 58 грн. 55 коп., понесених судових витрат.

Керуючись ст. 258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 3782 грн. та судовий збір у розмірі 58 грн. 55 коп., а всього 3840 грн. 55 коп..

У іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_4 ;

третя особа - акціонерне товариство «Страхова компанія «КРАЇНА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Електриків,29-А, .

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 року.

Головуючий Т.В.Шаповал