Справа № 180/1426/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа 180/1426/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та про застосування правових наслідків удаваного правочину.

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у заяві просить в порядку забезпечення позову, накласти арешт та заборону відчуження зареєстрованої за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований АДРЕСА_1 ) квартиру АДРЕСА_2 , а також заборонити реєстрацію будь-яких фізичних осіб у квартирі до вирішення спору у суді.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. квартира, яка є предметом спору, юридично належать відповідачу на праві власності та знаходяться в його користуванні.

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що після отримання позовних матеріалів, ОСОБА_2 почав їй висловлювати погрози про те, що вона нічого за позовом не отримає, він зробить все, щоб їй нічого не досталося, заявив, що він зареєструє у квартирі третіх осіб, переоформить квартиру або візьме кредит та на забезпечення зобов`язань укладе іпотечний договір. У неї є всі підстави вважати, що відповідач, з метою ухилення від майнової відповідальності при поділі спільного майна, може відчужити квартиру, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, у відповідності з зазначеними нормами процесуального права, є всі підстави для забезпечення позову, шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, оскільки від заявника до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150,153 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, а також заборони реєстрації будь-яких фізичних осіб у квартирі до вирішення спору у суді.

Копію направити для виконання до Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро).

Копію ухвали суду направити заявнику та відповідачу за первісним позовом ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя: О. С. Янжула