Справа № 355/372/20
Провадження № 2/355/301/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Коваленка К.В.

за участю секретаря судового засідання Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» третя особа зі сторони відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.03.2020 звернувся до суду із позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, № 1568 від 10.02.2020 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, та зареєстрований в реєстрі за № 1568, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 9 554 грн. 15 коп..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. До суду надійшла заява представника відповідача Торгонського М.П. в якій він проти позовних вимог заперечує та не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, пояснення з приводу поданого позову до суду не направив.

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Судом встановлено наступне.

26 лютого 2020 року позивач отримав поштою від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни пакет документів з якого дізнався про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на рахунки.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» позивач не отримував жодного повідомлення чи вимоги про наявність у нього боргу та зобов`язання його погасити.

Позивач працює в Баришівський PC ГУ ДСНС України у Київській області та при отриманні заробітної плати в лютому 2020 року позивач дізнався, що на його рахунок накладений арешт.

Після звернення до банку позивачу стало відомо, що у відповідності з постанови Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про арешт коштів боржника від 20.02.2020 року в рамках виконавчого провадження № 61340074 на його рахунки накладений арешт.

Вище зазначене виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису № 1568, вчиненого 10.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем.

Вважає виконавчий напис вчинено нотаріусом незаконно та з порушенням діючого законодавсьтва.

Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до ст.18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений розмір заборгованості.

Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні.

Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович в судове засідання не з`явився, жодних пояснень суду не надав.

Відповідно до п.2.3 вищезазначеного Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначено в позовній заяві, таку вимогу позивач не отримував. Про наявність напису позивач дізнався після проведення стягнень з заробітної плати.

Окрім того правочин на який посилається позивач, а саме договір № 187613-А від 28.01.2018 року, не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки п 8.2 передбачає судовий порядок вирішення спорів по зазначеному договору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат» підстав для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. На підставі вищевикладеного вбачається, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги щодо строків надіслання боржникові вимоги про сплату боргу та відсутність належних та допустимих доказів розміру заборгованості, та відсутність підстав для вчинення виконавчого напису, що у своїй сукупності є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись, ст.ст. 12, 81, 211, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» третя особа зі сторони відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений від 10 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колсйчик Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 1568., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 9 554 грн. 15 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» ( пров. Новопечерський буд. 19/3 корпус 2. офіс 9 м. Київ 01042) на користь держави судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача ( ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП) 899998

Номер рахунку : UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко