Справа № 495/9894/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 листопада 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Пахомова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Акціонерний банк "Південний" в якому просить:

- визнання договір банківського строкового вкладу №10299/1005 підписаний між ОСОБА_1 та ПАТ Акціонерний банк "Південний" 08.06.2015 року укладеним та дійсним з 08.06.2015 року;

- стягнути з ПАТ Акціонерний банк "Південний", на користь ОСОБА_1 суми банківських вкладів в розмірі 443978,00 доларів США;

- стягнути з ПАТ Акціонерний банк "Південний", на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 155188,03 доларів США в якості несплачених відсотків за договором банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року;

- стягнути з ПАТ Акціонерний банк "Південний", на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 17062074,50 доларів США в якості пені за договором банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року;

- стягнути з ПАТ Акціонерний банк "Південний", на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;

- стягнути з ПАТ Акціонерний банк "Південний", на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

У вересні 2014 року з Банку «Київська Русь» на рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному банку «Південний» двома частинами надійшло 243978,00 доларів США, власних коштів позивача ОСОБА_1 , а саме: 09.09.2014 року - 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року - 143 978,00 доларів США. Вказане підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_1 , а також листом з ПАТ «Банк «Київська Русь» від 24.11.2016 року вих. №5943/12. За умовами договору зазначені кошти повинні були знаходитись на вказаному рахунку, оскільки розпоряджатися ОСОБА_1 ними не планувала, третім особам доручень та повноважень на розпорядження вказаними коштами не надавала. В той же період з Банку «Київська Русь» на рахунок в Акціонерному банку «Південний» були перераховані грошові кошти чоловіка позивача - ОСОБА_3 , що також підтверджується платіжними дорученнями та листом з ПАТ «Банк «Київська Русь» від 24.11.2016 року вих. № 5942/12. В червні 2015 року ОСОБА_3 дав вказівку керівнику відділення ПАТ АБ «Південний» перерахувати на рахунок ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч) доларів США. Через декілька днів керівник відділення ОСОБА_4 повідомила про те, що кошти були перераховані на рахунок позивача. В подальшому позивач та її чоловік ОСОБА_3 повідомили співробітникам ПАТ АБ «Південний» про те, що всі кошти бажають зарахувати на депозитні рахунки кожного. В червні 2015 року у відділенні ПАТ АБ «Південний» було складено та підписано позивачем депозитний договір №10299/1005 від 08.06.2015 року. Відповідно до умов депозитного договору на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 розміщувалось 443978,00 доларів США та нараховувалась відсоткова ставка в розмірі 10% річних. Депозитний договір укладався строком на 1 рік. В січні 2016 року чоловік позивача помер. Незадовго до його смерті ОСОБА_1 звернулась до ПАТ АБ «Південний» з метою отримати кошти, необхідні для лікування її чоловіка, однак у відділенні ПАТ АБ «Південний» позивачу повідомили, що не можуть наразі видати кошти, жодних не те причин не повідомили. 13.01.2016 року раптово помирає начальник відділення ПАТ АБ «Південний» ОСОБА_5 лютому 2016 року ОСОБА_1 стає відомо про факт того, що належні їй грошові кошти відсутні на вказаному депозитному рахунку (чи то на будь-яких інших рахунках). Крім того, позивачу стає відомо про інциденти з іншими клієнтами ПАТ АБ «Південний», серед яких в тому числі було зазначено і прізвище позивача. На звернення позивача про повідомлення щодо залишку коштів на вказаному рахунку, ПАТ АБ «Південний» повідомив, що залишок коштів складає 8,00 доларів США та надав виписки за всіма рахунками. Ознайомившись з виписками ОСОБА_1 стало відомо, що без її відома, кошти в розмірі 243978,00 доларів США було знято або перераховано на рахунки невідомих позивачу осіб у наступний спосіб:

10.09.2014 року 60000,00 доларів США конвертовані в гривню, за курсом 12,8 внаслідок чого кошти в розмірі 768000,00 гривень перераховані на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний»;

11.09.2014 року 25000,00 доларів США конвертовані в гривню, за курсом 12,8 внаслідок чого кошти в розмірі 322500,00 гривень перераховані на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний»;

12.09.2014 року 40000,00 доларів США конвертовані в гривню, за курсом 12,8 внаслідок чого кошти в розмірі 516000,00 гривень перераховані на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний»;

18.09.2014 року 70 000,00 доларів США конвертовані в гривню, за курсом 13,5 внаслідок чого кошти в розмірі 945 000,00 гривень перераховані на захунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний»;

22.09.2014 року 48 000,00 доларів США конвертовані в гривню, за курсом 13,5 внаслідок чого кошти в розмірі 677 000,00 гривень перераховані на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 в Акціонерному банку «Південний»;

22.09.2014 року 970,00 доларів США знято готівкою через касу Акціонерного банку «Південний».Загалом внаслідок конвертації на рахунок № НОМЕР_3 в АБ «Південний» надійшло 3199 505,30 гривень. У подальшому зазначені кошти у розмірі 3199 505,30 гривень були перераховані працівниками АБ «Південний» на користь фізичних осіб або зняті готівкою через касу Акціонерного банку «Південний» в наступному порядку:

10.09.2014 року - 150 000,00 грн. знято готівкою через касу Акціонерного анку «Південний»;

10.09.2014 року - 130000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

10.09.2014 року - 125000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

10.09.2014 року - 140 000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

10.09.2014 року - 1 00000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

10.09.2014 року - 123000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

11.09.2014 року - 150000,00 грн. знято готівкою через касу АБ «Південний»;

11.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

11.09.2014 року - 22500,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

12.09.2014 року - 150000,00 грн. знято готівкою через касу АБ «Південний»;

12.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

12.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

12.09.2014 року - 66000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 144000,00 грн. знято готівкою через касу Акціонерного банку «Південний»;

18.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 150 000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 150 000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 75 000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 92000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

18.09.2014 року - 5000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

22.09.2014 року - 150000,00 грн. знято готівкою через касу Акціонерного банку «Південний»;

22.09.2014 року - 132806,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

22.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

22.09.2014 року - 150000,00 грн. перераховано на користь фізичної особи;

22.09.2014 року - 94194,00 грн. знято готівкою через касу Акціонерного банку «Південний».

Куди зникли 200000 доларів США, які були перераховані з рахунку чоловіка позивача та складали загальну суму депозиту в розмірі 443 978,00 доларів США ОСОБА_1 не відомо та представники ПАТ АБ «Південний» пояснити не можуть. На вимогу ОСОБА_1 пояснити ситуацію, що склалася, ПАТ АБ «Південний» повідомив, що з цього приводу банк звернувся до правоохоронних органів, які надають оцінку, вказаним фактам і у зв`язку з цим Приморським відділом поліції в м.Одесі ГУ НП в Одеській області 20.01.2016 рорку зареєстровано кримінальне провадження №0000598, по якому проводиться досудове розслідування. Неодноразові звернення ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Південний» позитивних результатів не принесли. Крім того, наприкінці вересня 2018 року пзивач отримала відповідь ПАТ АБ «Південний» (вих.№14-38942БТ від 05.07.2018 року), з якої вбачається, що між АБ «Південний» та нею не укладались договір банківського вкладу №1242010 від 03.10.2014 року та договір банківського вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року, у зв`язку з чим Банк не може повідомити про залишок на вкладному рахунку № НОМЕР_2 , оскільки такий рахунок в Акціонерному банку «Південний» не відкривався. Крім того, в повідомленні зазначено наступне: «На ряду з цим, повідомляємо залишок коштів на рахунках, які відкривались та обліковуються в банку, зокрема, станом на дату підписання цієї заяви, повідомляємо що: залишок коштів на рахунку № НОМЕР_4 , складає 1787,31 доларів США; залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 складає 8,00 доларів США. Роздруковані виписки за вказаними рахунками можуть бути надані після попередньої оплати їх виготовлення, згідно тарифів Банку. Стосовно вимоги про повернення коштів за договором банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року враховуючи те, що договір банківського вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року Акціонерним банком «Південний» ніколи не укладався, не можуть повернути кошти, які Банком отримані не були. В разі, якщо підстави невиплати неотриманих Банком коштів на Вашу думку є необгрунтованими, чинним законодавством передбачені шляхи вирішення таких питань, які Ви маєте змогу використати». В жовтні 2018 року ОСОБА_1 разом з представником звернулись до головного відділення Банку з письмовим запитом про стан всіх її рахунків. З метою з`ясування переліку рахунків позивач звернулась до менеджера Банку з проханням повідомити про всі рахунки. Після перегляду системи, менеджер повідомила, що ОСОБА_1 взагалі не є клієнтом цього Банку та в неї відсутні будь-які рахунки. Після такої інформації сплачувати за будь-які виписки грошові кошти в касі Банку не було сенсу, однак письмовий запит про раніше відомі відкриті рахунки ОСОБА_1 подала до приймальні Банку. До теперішнього часу будь-яка відповідь не надходила. При неодноразовому зверненні до відповідача надати відповідь про стан рахунків, повідомлено, що ідповідь направлено поштою, однак доказів направлення надано не було, відповідь поштою досі не надходила. Таким чином, Банк своїми діями порушив вимоги законодавства, внаслідок чого були порушені права позивача, фактично ПАТ АБ «Південний» позбавляє ОСОБА_1 можливості користуватися коштами, які належать останній, а недобросовісна поведінка ПАТ АБ «Південний» призводить до грубого порушення прав позивача ще й як споживача банківських послуг. Законодавець вказує на обов`язок банку повернути безпідставно списані грошові кошти та відшкодувати збитки, збитком є ніщо інше (в значенні ст.23 ЦК України), ніж грошові кошти, що були списані безпідставно. Списуючи грошові кошти з рахунку ОСОБА_1 банк фактично позбавив позивача права безперешкодно розпоряджатися цими коштами, гарантованого ч.3 ст.1060, ч.3ст.1066 ЦК України. Таким чином, внаслідок незаконних дій ПАТ АБ «Південний» з рахунків позивача було безпідставно списано кошти в розмірі 443978,00 доларів США, що є грубим порушенням прав позивача та стало підставою для її звернення з цим позовом до суду. Безпідставне списання грошових коштів також призвело до відсутності нарахування та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до п.1.3 договору банківського вкладу, ПАТ АБ «Південний» за користування коштами сплачує вкладнику 10% річних. Отже, відповідно до розрахунку № 1 станом на 10 грудня 2018 року сума несплачених відсотків складає 155818,03 доларів США. Крім того, позивач вважає, що має всі підставі для стягнення з ПАТ АБ «Південний» пені в розмірі 3% за ксжен день прострочення відповідно до частини 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.Вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Отже відповідно до наданого розрахунку сума пені, що підлягає стягненню з ПАТ АБ «Південний» дорівнює 17062074,50 доларів США. Крім того, всі тривалі поневіряння призвели до значних душевних хвилювань. ОСОБА_1 змушена тривалий час доводити взагалі існування будь-якихи грошових коштів на її рахунках в ПАТ АБ «Південний», регулярно спілкувати з правоохоронними органами в межах кримінального провадження, все це підтверджується чисельними листами та відповідями правоохоронних органів та контролюючих організацій. Відповідач фактично позбавляє позивача засобів до існування, так як ці кошти, це єдині активи, що належать ОСОБА_1 і за рахунок яких остання має змогу забезпечувати собі щоденне життя. За таких обставин позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, які має сплатити ПАТ АБ «Південний» за неправомірні дії по відношенню до неї та її рахунків та небажання знаходити хочу будь-який прийнятний для позивача компроміс у даній ситуації. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору, однак, позивач сплатила гонорар за надання правової допомоги в розмірі 56000 грн., також витрати позивача полягатимуть в сплаті транспортних витрат при відвідуванні суду для участі в судових засіданнях та інших необхідних діях для розгляду даної справи.

Рух справи у суді

24.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.1 а.с.1-9).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №495/9894/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовій О.Ю. (т.1 а.с.15).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2018 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено попереднє судове засідання (т.1 а.с. 18-19).

12.12.2018 року до суду від ПАТ Акціонерний банк "Південний" ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (т.1 а.с.24).

13.12.2018 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшов уточнений позов (т.1 а.с. 26-36).

10.01.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т.1 а.с.132).

10.01.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.137).

16.01.2019 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.139-148).

11.02.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла заява про забезпечення доказів по справі (т.1 а.с.182-186).

27.02.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про розгляд заяви про забезпечення доказів в межах розумних строків. (т.1 а.с.218).

14.03.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла відповідь на відзив ПАТ Акціонерний банк "Південний".

21.03.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т.1 а.с.242, т.2 а.с.33).

21.03.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла уточнена заява про забезпечення доказів по справі (т.2 а.с.35-41).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про витребування доказів та допит свідків по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволено частково (т.2 а.с.54-59).

25.03.2019 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про зміну резолютивної частини ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року (т.2 а.с.60-63).

28.03.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла заява про виправлення описок в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року (т.2 а.с.75-76).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2019 року заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про виправлення описок в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року задоволена (т.2 а.с.80-84).

17.04.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла заява про забезпечення доказів по справі (т.2 а.с.85-90).

03.05.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла заява про доручення до матеріалів справи доказів (т.2 а.с.103-104).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволено (т.2 а.с.106-112).

27.05.2019 року представником ПАТ Акціонерний банк "Південний" подано апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2019 року про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.3 а.с.9-16).

28.05.2019 року представником ПАТ Акціонерний банк "Південний" подано апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2019 року про виправлення описки по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.3 а.с.54-58).

22.08.2019 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Павленко А.Л. подано відзив на апеляційні скарги ПАТ Акціонерний банк "Південний" на ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року та 11.04.2019 року (т.3 а.с.110-112).

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2019 року апеляційна скарга ПАТ Акціонерний банк "Південний" - задоволена. Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2019 року про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди скасована. В задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відмовлено (т.3 а.с.174-184).

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2019 року апеляційна скарга ПАТ Акціонерний банк "Південний" - задоволена. Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року про витребування доказів та допит свідків по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди скасована. Заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про витребування доказів та допит свідків по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди залишена без задоволення (т.3 а.с.185-190).

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2019 року апеляційна скарга ПАТ Акціонерний банк "Південний" - задоволена частково. Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2019 року про виправлення описки в ухвалі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2019 року скасована (т.3 а.с.191-197).

11.06.2019 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про доручення до матеріалів справи документів, які витребувані на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2019 року (т.3 а.с.200-228).

13.06.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про надання відповіді (т.3 а.с.231).

21.06.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про надання відповіді (т.3 а.с.232).

26.12.2019 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи та допит свідків (т.3 а.с.235-237).

26.12.2019 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про забезпечення судових витрат (т.4 а.с.34-35).

26.12.2019 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшло клопотання про витребування доказів по справі (т.4 а.с.55-56).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2019 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про виклик свідків по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відмовлено (т.4 а.с.61-62).

24.01.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. надійшла заява про забезпечення доказів по справі (т.4 а.с.69-71).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року заява представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про забезпечення судових витрат по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволена частково (т.4 а.с.89, 101-103).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року клопотання представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволено (т.4 а.с.90, 97-98).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.Л. про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволено частково (т.4 а.с.91, 99-100).

06.02.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про виправлення описки в описовій частині ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про витребування доказів (т.4 а.с.104).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2020 року заява представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про виправлення описки в описовій частині ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про витребування доказів задоволена (т.4 а.с.108).

12.02.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про виправлення описки в описовій частині ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про витребування доказів (т.4 а.с.113).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2020 року в задоволенні заяви представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про виправлення описки в описовій частині ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про витребування доказів відмовлено (т.4 а.с.119).

12.03.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява про роз`яснення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про забезпечення судових витрат по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.4 а.с.128-129).

18.03.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про відкладення розгляду справи з підстав запровадженого на території Одеського регіону карантину (т.4 а.с.133).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2020 року підготовчий судовий розгляд по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відкладено (т.4 а.с.138).

08.04.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про відкладення розгляду справи з підстав запровадженого на території Одеського регіону карантину (т.4 а.с.139).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2020 року підготовчий судовий розгляд по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відкладено (т.4 а.с.141).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2020 року заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. про роз`яснення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2020 року про забезпечення судових витрат по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволена (т.4 а.с.143).

18.05.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т.4 а.с.145).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.05.2020 року підготовчий судовий розгляд по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відкладено (т.4 а.с.152).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2020 року підготовчий судовий розгляд по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відкладено (т.4 а.с.154).

05.08.2020 року на адресу суду від представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" надійшла заява про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.4 а.с.157-160).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2020 року заява представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про відвід судді Прийомової О.Ю. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди, визнана необґрунтованою та передана до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Прийомової О.Ю. (т.4 а.с.162-163).

07.08.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т.4 а.с.164).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. (т.4 а.с.170).

11.08.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (т.4 а.с.172).

11.08.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. надійшов відзив на заяву про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди (т.4 а.с.174-175).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2020 року заява представника ПАТ Акціонерний банк "Південний" про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. від розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди задоволена (т.4 а.с.177-180).

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи від 13.08.2020 року №217 та та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа №495/9894/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О. (т.4 а.с.181).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2020 року цивільна справа №495/9894/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання (т.4 а.с.183).

09.09.2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. надійшла заява про зобов`язання ПАТ Акціонерний банк "Південний" внести на депозитний рахунок суду для забезпечення повернення витрачених судових витрат (т.4 а.с185)..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2020 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гафійчука С.Д. про забезпечення оплати судових витрат понесених позивачем по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди відмовлено (т.4 а.с.243-244).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2020 року підготовче провадження по цивільній справі №495/9894/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди закрито та справа призначена до судового розгляду по суті (т.4 а.с.245-246).

30.10.2020 року на адресу суду від позивача та її представника надійшли заяви про перенесення слухання справи (т.4 а.с.250-253).

23.11.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про доручення до матеріалів справи докази (т.5 а.с.11-12).

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просили задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, викладені у позові обставини не відповідають дійсності, вимоги позивача обґрунтовуються неналежними та не допустими доказами.

Згідно п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, до загальних засад цивільного судочинства віднесено справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою (з урахуванням уточнень) до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» в якому просить:

- визнати договір банківського строкового вкладу N 10299/1005, підписаний між нею та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний", 08.06.2015 року укладеним та дійсним з 08.06.2015 року;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на її користь суми банківських вкладів в розмірі 443 978,00 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на її користь грошові кошти в розмірі 155 818,03 доларів США в якості несплачених відсотків за договором банківського строкового вкладу N 10299/1005 від 08.06.2015 року;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на її користь грошові кошти в розмірі 17 062 074,50 доларів США в якості пені за договором банківського строкового вкладу N 10299/1005 від 08.06.2015 року;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" моральну шкоду в розмірі 100 000.00 гривень;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" на її користь витрати на правову допомогу.

Тобто, предметом спору в даній цивільній справі є спірні правовідносини, що виникли на підставі договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року, а матеріально-правові вимоги позивача, пов`язані із невиконанням відповідачем умов вказаного договору депозиту.

В силу приписів ст.ст.2, 10, 11, 264 ЦПК України, перед судом стоїть низка завдань та питань під час ухвалення рішення, зокрема вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, суд повинен встановити факт укладення договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року, факт передачі позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 443 978.81 долар США (факт внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок), факт відкриття відповідачем депозитного рахунку № НОМЕР_2 , факт дотримання законодавчо визначених вимог при укладанні договору банківського строкового вкладу.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовуючи заявлений позов посилалась, що у вересні 2014 року з Банку «Київська Русь» на поточний рахунок № НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Південний" двома частинами надійшло 243978,00 доларів США (09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США). В той же період на поточний рахунок в Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Південний" були перераховані кошти чоловіка позивача ОСОБА_3 .. В червні 2015 року ОСОБА_3 дав вказівку керівнику відділення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" перерахувати на рахунок ОСОБА_1 200 000.00 доларів США. В подальшому у відділенні відповідача було складено та підписано депозитний договір №10299/1005 від 08.06.2015 року. Відповідно до його умов на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 розміщувалось 443 978.00 доларів США та нараховувалась відсоткова ставка в розмірі 10 % річних строком на один рік. В січні 2016 року чоловік позивача помер. Незадовго до його смерті ОСОБА_1 звернулась до відповідача з метою отримання коштів необхідних для лікування її чоловіка. Однак позивачу було повідомлено, що не можуть видати кошти, а вже в лютому 2016 року їй стало відомо про відсутність на вказаному депозитному рахунку (чи то на будь-яких інших рахунках) її грошових коштів. Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив вимоги законодавства, зокрема ст.ст.526, 1058, 1059, 1066, 1068, 1071, 1073, 1074 ЦК України та права позивача, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" заперечуючи проти позову позивача ОСОБА_1 надав суду відзив, в якому зазначив, що поточний рахунок № НОМЕР_1 , який позивач зазначає у своїй позовній заяві в якості доказу для встановлення факту внесення грошових коштів на вкладний рахунок № НОМЕР_2 відкривався відповідачем позивачеві на підставі договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку фізичної особи від 13.06.2003 року. Будь-якого зв`язку даного договору із спірним договором депозиту, а також будь-якого зв`язку поточного рахунку № НОМЕР_1 із вкладним рахунком № НОМЕР_2 не має, оскільки вкладний рахунок № НОМЕР_2 відповідачем ніколи не відкривався, а з виписки по рахунку № НОМЕР_1 вбачається про відсутність будь-яких перерахувань на рахунок № НОМЕР_2 . Правовідносини, які виникли із договору на здійснення розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_1 фізичної особи від 13.06.2003 року, стосуються відкриття на договірній основі поточного рахунку для здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Даний договір, а відповідно і правовідносини, що виникли із нього, у тому числі й будь-які спірні питання стосовно коштів, які перебували на даному поточному рахунку, жодним чином не пов`язані із спірними правовідносинами по даній справі, тобто не стосуються предмету спору та не відносяться до предмету позову, в якому матеріально правові вимоги стосуються виключно депозитного договору. Посилання позивача на перерахування у 2014 році грошових коштів на відкритий у відповідача поточний рахунок № НОМЕР_1 та укладення із відповідачем договору банківського вкладу не може свідчити внесення та знаходження на вкладному рахунку (№ НОМЕР_2 ) грошових коштів на дату укладення договору депозиту, оскільки операції із зарахування грошових коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 ніяк не пов`язані із фактом укладення договору банківського вкладу. Також, відповідач зазначив, що станом на 08.06.2015 року, тобто на день укладення спірного договору депозиту, грошові кошти на поточному рахунку позивача № НОМЕР_1 були відсутні. Відповідач акцентував увагу суду, що підтвердженням укладення між сторонами договору банківського вкладу, окрім самого договору, є виключно наявність доказу (первинного документу у вигляді ощадної книжки, квитанції, платіжного доручення тощо) із зарахування грошових коштів на вкладний рахунок, а саме на № НОМЕР_2 . Натомість такого документу позивачем не надано, а тому відповідач просив суд відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , так як обставини на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення із відповідача коштів за банківським вкладом, не підтверджені укладеним договором банківського вкладу в розумінні ст.1059 ЦК України, п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами та іншими нормативно-правовими документами.

Позивач ОСОБА_1 у відповідь на відзив на позовну заяву відповідача зазначила, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" схиляє увагу суду лише до депозитного договору №10299/1005 від 08.06.2015 року, як до предмету позову та намагається перевести розгляд справи в межах лише матеріально-правових вимог до відповідача, що стосуються невиконання умов вказаного депозитного договору. Проте предметом даного позову є не лише встановлення факту укладання депозитного договору №10299/1005 від 08.06.2015 року та факту відкриття відповідачем вкладного рахунку та внесення грошової суми у розмірі 443 978.00 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок позивача № НОМЕР_2 . Основним фактом, який на думку позивача не визнає відповідач є факт надходження грошових коштів з Банку «Київська Русь» на рахунок № НОМЕР_1 двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США. Цей факт на думку позивача є основним у предметі спору.

В ході розгляду даної справи, судом у відповідності до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Суд уважно розглянув всі заяви та клопотання сторін, жодного не залишив поза увагою, по кожній заяві з процесуальних питань було винесено відповідне процесуальне рішення.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.229 ЦПК України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники позивача та відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст.81 ЦПК України.

Враховуючи положення ст.ст.12, 81 ЦПК України, якими в цивільному судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд виходить з предмета доказування в даній цивільній справі та обставини, що підтверджують заявлені вимоги, наведені обґрунтування сторін та не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно вимог ч.1 ст.1059 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ N 516 від 03.12.2003 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п.п. 1.8, 1.9, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492 (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать: рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України; поточні рахунки типу "Н", що відкриваються в національній валюті офіційним представництвам і представництвам юридичних осіб - нерезидентів, які не займаються підприємницькою діяльністю на території України; поточні рахунки типу "П", що відкриваються в національній валюті постійним представництвам; інвестиційні рахунки, що відкриваються нерезидентам-інвесторам в уповноважених банках України відповідно до вимог цієї Інструкції для здійснення інвестиційної діяльності в Україні, а також для повернення іноземної інвестиції та прибутків, доходів, інших коштів, одержаних іноземним інвестором від інвестиційної діяльності в Україні.

Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору. До вкладних (депозитних) рахунків також належать пенсійні депозитні рахунки, що відкриваються фізичним особам відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" для накопичення заощаджень на виплату пенсії.

Договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання договору; інші умови за погодженням сторін.

Згідно з пунктом 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ N 174 від 01.06.2011 року (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в після операційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, закріплене в Цивільному кодексі України, та інших нормативно-правових актах в сфері банківської діяльності, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вищезазначене в повній мірі кореспондується з висновками Верховного суду, які в силу приписів статті 263 ЦПК України, повинні враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зокрема викладені в Постанові від 03.10.2019 року по справі №127/11222/16-ц, в Постанові від 14.11.2019 року по справі № 752/3746/15-ц, в Постанові від 19.02.2020 року по справі № 201/15704/15-ц.

Позивач ОСОБА_1 ні разом з позовною заявою, ні разом з уточненою позовною заявою, ні при виконанні вимог ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2020 року про витребування доказів, не надала суду жодного належного та допустимого доказу факту внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника. Само існування примірника договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року не є підтвердженням дотримання письмової форми договору банківського вкладу у разі відсутності документу, підтверджуючого факт внесення грошових коштів вкладником на депозитних рахунок.

Тобто, суд приходить до висновку про відсутність факту укладення договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Південний".

Надані з боку позивача ОСОБА_1 копії виписок по рахунку НОМЕР_1 та по рахунку НОМЕР_1 (VIP) не відносяться до предмету доказування в цій справі, про що в тому числі вказував Одеській апеляційний суд, скасовуючи ухвали суду про витребування доказів та виклик свідків від 21.03.2019 року та 03.05.2019 року. Крім того, більш детальний аналіз банківських операцій, наведених у вказаних банківських виписках не містить жодного підтвердження про рух грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 .

Відсутність будь-якого документального підтвердження передачі позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 443 978.81 долар США (факт внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок) не дає змоги суду зробити висновок про існування цього факту, а відповідно до п. 2.4.1. договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року банк має право у разі невнесення вкладником грошової суми в строк вказаний в п. 2.1. договір вважати не укладеним (п. 2.1. вкладник зобов`язаний внести грошові кошти в сумі, вказаній у п. 1.1. Договору в день укладання цього Договору).

Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 , що у червні 2015 року її чоловік ( ОСОБА_3 ) дав вказівку керівнику відділення банку перерахувати на її рахунок 200 000.00 доларів США, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення цієї банківської операції.

Суд критично ставиться до позиції позивача щодо важливості для вирішення цієї справи факту надходження грошових коштів з Банку «Київська Русь» на рахунок № НОМЕР_1 двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США, з підстав відсутності обґрунтованості взаємозв`язку між рахунком № НОМЕР_1 та рахунком № НОМЕР_2 , зазначеним в примірнику договору банківського строкового вкладу №10299/1005 від 08.06.2015 року.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 взагалі у 2018 році зверталась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою, якою просила суд стягнути з Акціонерного банку «Південний» грошові кошти у сумі 243 978.00 доларів США (т.1 а.с.158-161) та в подальшому заявила про відмову від позову, яка була прийнята судом (т.1 а.с.164-165). Тобто, обґрунтовуючи власні позовні вимоги в цій справі в частині стягнення з банку 443 978.00 доларів США, позивачка в якості складової цієї суми враховує саме грошові кошти, що було перераховано на її поточний рахунок з Банку «Київська Русь» у розмірі 243 978.00 доларів США. Однак, з процесуальної точки зору в силу приписів ст.ст.206, 255, 256 ЦПК України, позивач втратив процесуальне право на звернення до суду з позовом в частині стягнення з Акціонерного банку «Південний» саме 243 978.00 доларів США.

Крім того, як свідчить відповідь Національного Банку України щодо результатів перевірки звернення ОСОБА_1 щодо повернення депозитного вкладу, розміщеного нею у Акціонерному банку «Південний», по-перше, вказаною перевіркою не підтверджена інформація заявниці, що була надана у вигляді не завіреної належним чином ксерокопії виписки по рахунку НОМЕР_1 (VIP) за період з 09.09.2014 року по 17.12.2015року, про зарахування у 2015 році на її рахунок, відкритий у банку, готівкових коштів у сумі 200 000.00 доларів США (аналогічна копія виписки міститься в матеріалах справи т.1 а.с.42 та була досліджена судом); по-друге, вказаною перевіркою не підтверджено факту ні відкриття, ні закриття рахунку НОМЕР_2 , який нібито було відкрито при укладанні депозитного договору №10299/1005 від 08.06.2015 року (копія договору міститься в матеріалах справи т.1 а.с.40-41 та була досліджена судом); по-третє, вказаною перевіркою встановлено, що грошові кошти у сумі 243 978.00 доларів США, які надійшли на поточний рахунок позивачки з Банку «Київська Русь» (на рахунок НОМЕР_1 двома частинами 09.09.2014 року 100 000,00 доларів США та 11.09.2014 року 143 978,00 доларів США) було списано ще у 2014 році, а відповідно баланс за рахунком НОМЕР_1 , починаючи з 23.09.2014 року по 22.11.2019 рік складає 8 доларів та залишається незмінним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

За змістом п.41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, позивач ОСОБА_1 просила стягнути моральну шкоду, яка на думку позивача була завдана незаконними діями відповідача, що призвело до значних душевних страждань та хвилювань, відповідач позбавив її засобів до існування, оскільки ці грошові кошти були єдиними активами для щоденного життя, заподіяну моральну шкоду позивач оцінує у розмірі 100 000 грн..

Згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Питання, щодо відшкодування моральної шкоди розглянуті у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» .

Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Тягар аргументації та формування доказової бази заподіяння моральної шкоди і її розміру лягає на особу, якій така шкода була заподіяна.

При цьому обов`язковою, умовою настання відповідальності за заподіяну моральну шкоду є причинний зв`язок протиправної поведінки відповідача і моральної шкоди, що настала, де протиправність виступає причиною, а моральна шкода - наслідком. Відсутність причинного зв`язку означає, що моральна шкода заподіяна не поведінкою відповідача, а іншими причинами.

Відповідно, лише за наявності та доведеності усіх чотирьох вищезазначених умов формули є підстави для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. Тоді як відсутність хоча б однієї з них свідчить про необґрунтованість та недоведеність відповідних позовних вимог.

Сума моральних збитків, заявлених позивачем ОСОБА_1 до стягнення є безпідставною, оскільки не зазначено у чому саме полягає моральна шкода, не доведено завдання їй цієї шкоди, не обґрунтовано її розмір та не надано доказів на підтвердження розміру завданої шкоди, не надані докази протиправності дій відповідача та доказів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та завданою позивачу шкодою.

Саме лише посилання позивача на порушення прав останньої та завдання відповідачем моральної шкоди не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки воно не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

За таких обставин, позивачем не надано, а судом не здобуто протягом розгляду справи належних та допустимих доказів того, що внаслідок протиправних дій відповідача останній було завдано моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 26 Закону України«Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до вимог частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійсненених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат за правничу допомогу, судом було встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 на підтвердження понесених судових витрат, надає договір про надання правової допомоги №38/09 від 20.09.2018 року, а також прибутковий касовий ордер про сплату 56 000,00 грн..

Проте, позивачем не виконано приписи ст.137 ЦПК України, а саме: розмір судових витрат, які зазначаються у договорі на правову допомогу, визначені у доларах США в великих сумах, але розрахунку таких сум до позову не надано, відсутній детальний розпис, за що саме були сплачені позивачем 56 000,00 грн. та оплата яких послуг входить до цієї суми, таким чином відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу та розрахунку таких витрат, не дає суду підстав для стягнення вказаної у позові суми.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний" грошових коштів у розмірі 55 500 грн. 00 копійок в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, судом було встановлено наступне.

18.06.2018 року між ПАТ АБ «Південний» та адвокатським обєднанням «ЮРПРАЙМ» (), з метою представництва інтересів Банку в суді, було укладено договір про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року.

Відповідно до п.4.1. договору №1/6-18 про надання правової допомоги від 18.06.2018 року, додаткової угоди №1 від 18.12.2018 року, за послуги, що надаються виконавцем у відповідності із умовами даного договору, замовник сплачує виконавцю гонорар (винагороду) у розмірі та у порядку, передбаченому у Додатку№1 до цього договору, що є невід`ємною частиною даного договору.

У додатку №1 до вказаного договору, а саме у п.1 вказано, що сторони за цим договором домовилися, що вартість послуг (гонорар/винагорода) виконавця за договором визначається шляхом здійснення сумування фактично витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт, відповідно до мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених Протоколом засідання Ради Адвокатського об`єднання «ЮРПРАЙМ» №2 від 18.12.2018 року та з урахуванням п.п.2,3 цього Договору.

В протоколі №2 від 18.12.2018 року засідання Ради Адвокатського об`єднання «ЮРПРАЙМ» затверджено мініальні ставки адвокатського гонорару, однак з урахуванням складності справи такі ставки підлягають збільшенню. Так, в межах даної справи за складання відзиву на позовну заяву, дослідження матеріалів справи та визначення правової позиції заявлено 30 000 грн., виходячи із того, що вартість 1 години витраченого часу складає по даній справі 1000 грн., а оскільки адвокат витратив на складання відзиву з урахуванням вивчення матеріалів 30 год. часу, дані послуги склали 1000 грн. х 30 год. = 30 000 грн..

Аналогічним чином визначено участь у судових засіданнях, одне судове засідання 2000 грн., а виходячи з того, що Банком оплачена участь у трьох судових засіданнях, ціна цієї послуги склала 6000 грн..

Суд погоджується з сумою виплати коштів за надання правничої допомоги у розмірі 55 500 грн., оскільки вона підтверджена копіями рахунків №25,43,44,45; копії актів прийому- передачі виконаних робіт від 21.01.2019 року, від 13.11.2019 року, оригінал меморіальних ордерів №№424, 5780, 5781, 5782 від 13.11.2019 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 137, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ Акціонерний банк "Південний" про визнання договору банківського вкладу укладеним та дійсним, стягнення суми банківських вкладів, відсотків, пені та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області 11.12.2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний", , який знаходиться за адресом: м.Одеса, вул.Краснова, 6/1 грошові кошти у розмірі 55 500 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот) 00 копійок в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Заверюха В.О.