Справа № 467/26/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2020 року Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості по виплаті заробітної плати, не виплаченої при звільненні працівника та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованості по виплаті заробітної плати, не виплаченої їй при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Розглянувши матеріали заяви в частині стягнення з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованості по виплаті заробітної плати, не виплаченої при її звільненні у розмірі 40562 грн. 51 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 87991 грн. 65 коп.

Згідно із п.1 ч.3ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, хоча станом на дату подачі заяви до суду, Законом України «Про судовий збір» не встановлено жодних пільг щодо сплати судового збору за подібну вимогу.

Так, пунктом 1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Згідно із ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять:

1) Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

2) Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Системне тлумачення вищевказаних статей Закону України «Про оплату праці» дозволяє дійти висновку про те, що додатковою заробітною платою можуть вважатися не будь-які гарантійні і компенсаційні виплати, а лише ті гарантійні і компенсаційні виплати, які роботодавець виплачує працівникові у зв`язку із виконуваною ним роботою за трудовим договором.

Разом з тим, із змісту ст.117 КЗпП України вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв`язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки у зв`язку із звільненням працівника та не проведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 року (справа №243/2073/18).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, наведені обставини вказують на наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно ч.ч.2, 3 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованості по виплаті заробітної плати, суд дійшов висновку, що в цій частині заява за формою та змістом відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, та має бути розглянута в порядку, передбаченому ст.167 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.160-167 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в частині вимог щодо стягнення з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянути заяву ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованості по виплаті заробітної плати, не виплаченої при звільненні працівника в порядку передбаченому ст. 167 ЦПК України.

Розгляд заяви про видачу судового наказу проводити без судового засідання і без повідомлення заявника і боржника.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://court.gov.ua

Ухвала може бути оскаржена лише у зв`язку з порушенням правил підсудності та відмови у видачі судового наказу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 03.01.2020 року.

Суддя І.О.Догарєва