Справа № 578/1920/19>
провадження № 2/578/61/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 січня 2020 року смт. Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Краснопільська районна державна адміністрація про надання дозволу на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим (Україна) дітям, які не досягли 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,

в с т а н о в и в :

28 грудня 2019 року до Краснопільського районного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява.

Відповідно до ст.175 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити чіткий зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Верховний Суд України при розгляді справи за № 6-15цс17 сформулював позицію в якій вказав, що місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою, визначення місця проживання малолітньої дитини за конкретною адресою унеможливлює маніпуляції з боку того з батьків, з ким буде проживати дитина, зокрема проживати де завгодно, унаслідок чого батько дитини не буде мати змоги брати участь у її вихованні.

Відповідно до частини третьої статті 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Так, пунктом 22 ч. 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

В постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 766/15686/16-ц зазначено, що дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Надання такого дозволу на виїзд без визначення його початку й закінчення, а також країни перебування без згоди та супроводу батька суперечить чинному законодавству, що визначає рівність прав та обов`язків батьків відносно виховання дитини, що може призвести до фактичного позбавлення батька дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та можливості спілкування з нею.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій належать до тимчасово окупованої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону, громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в`їзду - виїзду за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Крім того, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до пп.1 п.4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

З аналізу положень ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», випливає що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають уточненню, оскільки позивачем не зазначено початкова та кінцева дата виїзду/в`їзду з території, що тимчасово не підконтрольна Україні, не зазначено до якого саме населеного пункту території України необхідно вивезти дітей, а також не зазначено мети виїзду, до якого міста, яка має бути підтверджена відповідними доказами.

Позивач не посилається та не надає докази, які б свідчили про те, що вона зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дітей за кордон, а відповідач відмовив у наданні такої згоди, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що передбачено ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, а саме: надати до суду уточнену позовну заяву (конкретизувати зміст позовних вимог, чітко вказати період виїзду/в`їзду з території, що тимчасово не підконтрольна Україні до території України, із зазначенням дати перетинання кордону України в обох напрямках, на який позивач просить дозволити без згоди батька вивезти дітей, мету виїзду малолітніх дітей); зазначити докази, що підтверджують ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не надає дозволу на виїзд дітей за кордон).

Згідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, враховуючи недотримання позивачем форми и змісту позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України, позов слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Краснопільська районна державна адміністрація про надання дозволу на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим ( Україна) дітям, які не досягли 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: Сумська область, Краснопільський район, смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, 18, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://kp.su.court.gov.ua/sud1808/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Басова