Номер провадження: 22-ц/813/5137/20
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря: Ющак А.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко Катерини Олександрівни про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Варави Катерини Валеріївни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровського Володимира Мироновича, третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , про визнання дій приватних нотаріусів незаконними, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПН ОМНО Варави К.В., ПН ОМНО Петровського В.М., третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , про визнання дій приватних нотаріусів незаконними, відшкодування моральної шкоди було задоволено частково (т.1, а.с. 72-76).

Було визнано незаконними дії ПН ОМНО Петровського В.М. по засвідченню підпису ОСОБА_2 на заяві щодо прав власності на нерухоме майно від 25.06.2018 року (р.№ 555).

У задоволенні позовних вимог в частині визнання дій ПН ОМНО Варави К.В. по засвідченню підпису ОСОБА_2 на заяві від 16.12.2013 року (р. №1277) щодо прав власності на нерухоме майно, було відмовлено через пропуск строку позовної давності звернення до суду ОСОБА_2 за захистом своїх прав.

Стягнуто з ПН ОМНО Петровського В.М. судовий збір за подання позову у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року в частині незадоволення його позовних вимог, а саме в частині відмови у визнанні незаконними дій ПН ОМНО Варави К.В. по засвідченню підпису ОСОБА_2 на заяві щодо прав власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року (№1277), та ухвалите нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі (т.1, а.с. 81-83).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 грудня 2019 року, та ухвалите нове, яким у задоволені позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (т.1, а.с. 85-112).

07 жовтня 2020 року представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Коваленко К.О. під час судового засідання подала суду заяву про вирішення питання розподілу судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, після прийняття судового рішення, та зобов`язалась після прийняття Одеським апеляційним судом судового рішення, надати докази витрат на професійну правничу допомогу у встановлений законом строк (т.1, а.с. 203-204).

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення (т.1, а.с. 211-217).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2019 року скасовано, та прийнято постанову, якою ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Варави К.В., Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровського В.М., третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , про визнання дій приватних нотаріусів незаконними, відшкодування моральної шкоди, відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1152,60 грн.

19 жовтня 2020 року представник ОСОБА_2 адвокат Адабаш С.А. на електронну адресу Одеського апеляційного суду подала заяву, в якій просила надіслати їй копію документів, які будуть надані суду у зв`язку з поданою заявою про вирішення питання розподілу судових витрат, та надати їй можливість висловити свою думку щодо них (а.с. 220-221).

20 жовтня 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. про розподіл судових витрат, згідно якої адвокат Коваленко К.О. просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь третьої особи ОСОБА_1 суму судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 24960 грн. (а.с. 224-233).

Після ознайомлення з матеріалами справи, 28.10.2020 року на електронну адресу суду представник ОСОБА_2 адвокат Адабаш С.А. надіслала заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, у задоволенні якої просила відмовити, з посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (т.1, а.с. 241-242).

Вирішуючи дане питання, апеляційний суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 246 ЦПК України суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно ч. 3 вказаної статті у випадку, визначеною частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Згідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку, що й судове рішення.

Разом з тим, у зв`язку з заявою представника ОСОБА_2 адвоката Адабаш С.А. про надання їй можливості висловити свою думку щодо заяви про розподіл судових витрат, та перебуванням судді учасника колегії суддів Цюри Т.В. у відпустці з 26 жовтня по 27 листопада 2020 року (т.1, а.с. 243), розгляд вищевказаної заяви було призначено на 02.12.2020 року на 13 год. 00 хв.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням Розпорядження голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року, зі змінами, внесеними згідно розпорядження голови суду № 13 від 06.11.2020 року (т.1, а.с. 244), необхідності у виклику сторін щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: на правничу допомогу, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, апеляційний суд враховує, що 02.12.2020 року від представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. надійшла заява про розгляд заяви про розподіл судових витрат без участі ОСОБА_1 та її представника адвоката Коваленко К.О. (т.2, а.с.6-7).

Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. про розподіл судових витрат, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представникомОСОБА_1 адвокатом Коваленко К.О. надано до суду :

-копію Договору про надання професійної правничої допомоги № 71 від 10.01.2020 року, укладений між Адвокатським бюро «Коваленко Катерини» та ОСОБА_1 (т.1, а.с.226-228);

-копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2020 року (т.1, а.с. 229);

-копію Додатку до Акту приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2020 року за Договором про надання професійної правничої допомоги № 71 від 10.01.2020 року з детальним описом наданих послуг (т.1, а.с. 230).

Згідно до п. 4.1. Договору про надання професійної правничої допомоги № 71 від 10.01.2020 року, за правову допомогу, передбачену п.п. 2.1.1 Договору клієнт сплачує адвокатському бюро винагороду в розмірі 1300 грн. без урахування ПДВ, за одну годину роботи адвоката, витрачену для надання професійної правничої допомоги, після надання адвокатським бюро акту приймання-передавання наданих послуг на протязі 30 днів з моменту надання адвокатським бюро рахунку.

Відповідно до наданого Додатку до Акту приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2020 року за Договором про надання професійної правничої допомоги № 71 від 10.01.2020 року на виконання умов договору була надана наступна правнича допомога пов`язана з розглядом справи в Одеському апеляційному суді:

-Зустріч з клієнтом та формування правової допомоги 2 години;

-Ознайомлення з матеріалами справи 2 години;

-Складання проекту, узгодження з клієнтом та надсилання апеляційної скарги від третьої особи ОСОБА_1 у справі № 522/13417/19 5 годин;

-Складання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги третьої особи, узгодження з клієнтом та надсилання до Одеського апеляційного суду 1 година;

-Ознайомлення зі змістом апеляційної скарги позивача у справі 1 година;

-Складання відзиву на апеляційну скаргу позивача у справі, узгодження з клієнтом та надсилання до Одеського апеляційного суду 2 години;

-Безпосередня участь у судовому засіданні з 14:00 год. до 17:00 год. 07 жовтня 2020 року в Одеському апеляційному суді 3 години.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про розподілення між сторонами судових витрат, а саме: на надання професійної правничої допомоги представником ОСОБА_1 адвокатом Коваленко К.О., заявник зазначила, що адвокатом Коваленко К.О. було витрачено 16 годин.

Разом з тим, адвокат Коваленко К.О., яка надавала правничу допомогу третій особі Самсоненко І.В., не надала суду доказів фактично понесених витрат у розмірі 24960 грн., які вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Заперечуючи проти задоволення заяви про розподіл судових витрат, представник ОСОБА_2 адвокат Адабаш С.А. просила у задоволенні заяви відмовити, з посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (т.1, а.с. 241-242).

Колегією суддів була перевірена вказана позиція Великої Палати Верховного Суду і було встановлено, що вона є дійсною (т.2, а.с.13-16) і підтримана Великою Палатою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, про що була прийнята відповідна додаткова постанова.

З підстав викладеного, є безпідставним посилання представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О., які надійшли до суду апеляційної інстанції 02.12.2020 року в письмових поясненнях щодо розподілу судових витрат (т.2, а.с.8-12), на постанови Верховного Суду від 12.02.2020 року, по справі № 648/1102/19, та від 02.09.2020 року, по справі № 329/766/18, які в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України мають бути враховані при застосуванні відповідних норм права, оскільки на думку колегії суддів, в даному випадку має бути врахована правова позиція Великої Палати Верховного Суду, про що вказано вище.

Так, Велика Палата Верховного Суду двічі висловила свою думку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування до справи. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, колегія суддів додатково зазначає, що у відповідності до ч.4 ст. 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що із вищевикладених постанов Верховного Суду від 12.02.2020 року, по справі № 648/1102/19, та від 02.09.2020 року, по справі № 329/766/18, які в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України мають бути враховані при застосуванні відповідних норм права, не вбачається, з яких підстав не був врахований раніше наданий висновок Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах і з яких підстав вищевказані колегії суддів судових палат Касаційного цивільного суду Верховного Суду відійшли від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеному в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Посилання адвоката Коваленко К.О. на те, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України особа, крім іншого, має надати суду докази вартості виконаних робіт, що сплачені або підлягають сплаті відповідною стороною або третьою особою, є безпідставними, оскільки дана норма права регулює визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Розмір же суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, регулюється п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України і в цьому випадку особа повинна надати докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Коваленко К.О. про розподіл судових витрат в сумі 24960 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представникаОСОБА_1 адвоката Коваленко Катерини Олександрівни про розподіл судових витрат відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра