ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7463/20
провадження № 2/753/5709/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Долі М.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те,що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування від 17.09.2005. Вказала, що крім неї в квартирі зареєстрованого ще чотири особи, в тому числі відповідач по справі ОСОБА_2 (її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано). Відповідач в належній їй квартирі з серпня 2017 року не проживає, не з`являється, не бере участі у заходах по утриманню помешкання, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, в квартирі немає його особистих речей. Він покинув місце своєї реєстрації по власній волі, без суперечок та спорів. Для неї як власника житла наявність іншої зареєстрованої особи, яка в квартирі не проживає, створює певні додаткові витрати по його утриманню та певні обмеження, щодо розпорядження своїм майном. Тому просила визнати ОСОБА_2 особою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в поряду загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.08.2020 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями та заявами не звертався, відзив не надходив (а.с. 36).

Третя особа в засідання не прибула, направила заяву з проханням розглянути справу без її участі (а.с. 30).

З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 17.09.2005, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 7906, реєстраційним посвідчення № 012485 (а.с.5-8 ).

Квартира відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, є особистою приватною власністю позивача.

В даній квартирі відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва крім інших зареєстрований з 26.02.2017 відповідач по справі ОСОБА_2 , хоча фактично з серпня 2017 року в квартирі, що належить позивачу, не проживає, що підтверджується актом по факту не проживання особи за адресою від 05.05.2020 ( а.с. 12, 19,28).

Судом встановлено, що сторони з 10.11.2001 перебували у шлюбі, який рішенням суду від 16.10.2019 розірвано (а.с. 9).

ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі, як член сім`ї власника, а тому на підставі ст. 405 ЦК України така особа має право проживати у помешканні, та втрачає це право у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 3 ст. 405 ЦК України).

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зіст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Отже судом встановлено , що відповідач більше року не мешкає в квартирі, фактично звільнив дане житло, за комунальні послуги не сплачує, в даному приміщенні відсутні його особисті речі, перешкод у користування квартирою йому позивач не чинив.

За таких обставин реєстрація колишнього члена сім`ї (відповідача у справі) в квартирі позивача перешкоджає власнику майна в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм житлом, а тому наявні підстави визнання його таким, що втратив право користування квартирою.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265,268, 280-284, 289 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 321, 383, 405 Цивільного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення складений 13.11.2020