233 № 233/7674/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М., Колеснікової М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Коваленка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати недійсним кредитний договір № 501156164 від 21 червня 2019 року, укладений між ним та Акціонерним товариством «Альфа банк».

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що 21 червня 2019 року між ним та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» в приміщенні відділення, що розташоване на проспекті Ломоносова 99 в місті Костянтинівка, Донецька область, було укладено кредитний договір № 501156164 для отримання споживчого кредиту. Після укладення договору та підписання всіх необхідних документів за встановленою процедурою керуюча відділенням Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в місті Костянтинівка ОСОБА_2 повідомила позивача, що внаслідок технічних незручностей банк не може видати йому платіжну картку із зарахованими кредитними коштами та запропонувала послугу, що сама отримає її та надасть особисто позивачу. Пізніше позивачу стало відомо, що в той же день ОСОБА_2 самостійно отримала кошти, надані банком позивачу на підставі кредитного договору, проте йому їх не передала. Але протягом останнього часу кожного місяця йому на мобільний телефон банківською установою АТ «Альфа-Банк» надсилаються повідомлення про існування боргу за кредитним договором і вимогою щодо сплати щомісячного платежу. Відповідач ОСОБА_2 повідомила позивача, що сама отримала кредитну карту та зняла із неї гроші, які дуже їй потрібні і повідомила, що нести відповідальність по зобов`язанням та сплачувати за цим кредитом буде особисто, про що 11 вересня 2019 року власноруч написала розписку, а також, що до 01.11.2019 року повністю виплатить всю суму за цим споживчім кредитом. Станом на 02.11.2019 року відповідач ОСОБА_2 не тільки не сплатила поточні щомісячні платежі, а і не здійснила погашення суми споживчого кредиту у сумі отриманих грошових коштів. Враховуючи те, що на момент укладання кредитної угоди між позивачем та відповідачем АТ «Альфа банк», відповідач ОСОБА_2 перебувала із банківською установою у трудових відносинах, користуючись своїм службовим становищем здійснила обман споживача на етапі отримання споживчого кредиту, 18 вересня 2019 року позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів з приводу обману та зловживання довірою та Костянтинівським відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та повідомлення про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідач АТ «Альфа-Банк» надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що між банком та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 501156164 від 21 червня 2019 року, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 57200,00 грн. зі сплатою 19,99 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 21.06.2023 р. на умовах визначених цим договором. Банк повністю виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику всю необхідну та передбачену законом інформацію, відкривши позичальнику відповідні рахунки, надавши кредит у відповідному ліміті. Правовідносини, що склалися між ОСОБА_2 та позивачем щодо розпорядження кредитними коштами не свідчать про недійсність кредитного договору.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 21 червня 2019 року ОСОБА_1 з метою укладення кредитного договору звернувся до відділення АТ «Альфа-Банк», в якому працювала раніше йому знайома ОСОБА_2 на посаді керуючого відділенням. 21 червня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 501156164 шляхом підписання ним паспорту споживчого кредиту, графіку платежів, зі сторони банку документ підписано ОСОБА_4 , анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», зі сторони банку документ підписано директором відділення ОСОБА_2 , та оферти на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит в сумі 57200,00 гривень строком на 48 місяців зі строком повернення кредиту 21 червня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 19,99 % річних, а ОСОБА_1 зобов`язався погашати його відповідно до умов договору шляхом щомісячного платежу згідно Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Крім того, ОСОБА_1 було підписано договори страхування життя зі сплатою страхового платежу в розмірі 7200 грн та заяви № 248.501156164.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування з ПрАТ «СК «Альфа Страхування», предметом якого є майнові інтереси Страхувальника на випадок протиправних дій третіх осіб щодо використання кредитних коштів.

Того ж дня 21 червня 2019 року позивач повідомив керуючій відділенням Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в місті Костянтинівка ОСОБА_2 паролі для активації кредитної карти, та о 19 годині 10 хвилин та о 20 годині 59 хвилин остання, використавши кредитну карту НОМЕР_1 , отримала кредитні кошти в загальному розмірі 50000,00 грн, які ОСОБА_1 не передала.

На вимогу ОСОБА_1 повернути кошти ОСОБА_2 11.09.2019 року склала розписку, в якій зобов`язалася погашати щомісячний плановий платіж за кредитним договором №501156164 від 21.06.2019 року в розмірі 3084,52 грн, а також до 01.11.2019 року виконати повне погашення за кредитом №501156164 від 21.06.2019 року. Крім того, ОСОБА_2 зобов`язалася особисто погасити всі поточні виплати, пов`язані з виконання вищевказаних умов з погашення кредиту, пені та штрафи на користь ОСОБА_1

18 вересня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 КК України за № 0001133 та розпочато досудове розслідування.

Вказані обставини визнаються позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Альфа-Банк», а також підтверджуються копіями анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та оферти на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, підписаними ОСОБА_1 та представником АТ «Альфа-Банк», додатком № 4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», випискою особового рахунку позичальника, знімками екрану телефону ОСОБА_1 з смс - повідомленнями на ім`я ОСОБА_2 , копіями квитанцій про отримання готівки від 21.06.2019 р. та знімком з відеозапису про події , що відбувались в приміщенні відділення АТ «Альфа-Банк» в місті Костянтинівка 21 червня 2019 року о 20 годині 59 хвилин, розпискою, складеною ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 11.09.2019 року.

Протокол допиту свідка у кримінальному провадженні від 04.05.2020 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.11.2019 року, протокол обшуку від 24.06.2020 року суд не бере до уваги як недопустимі докази, оскільки вказані докази були зібрані в певному кримінальному проваджені та їх оцінку здійснює суд під час винесення вироку в цьому кримінальному проваджені.

Згідно із ч. 1 ст. 15, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Згідно з частинами першої - третьої, п`ятої та шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З наведених норм права вбачається, що за своїм змістом кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, сплативши проценти за користування ним, та має консенсуальний характер, а отже є укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх його істотних умов у формі, що вимагається законом.

Оскільки судом встановлено, що укладання кредитного договору від 21.06.2019 року №501156164 відповідало волевиявленню ОСОБА_1 на отримання кредитних коштів від АТ «Альфа-Банк», та волевиявленню АТ «Альфа-Банк» на надання кредитних коштів ОСОБА_1 , сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, та вказаний правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, і був укладений в письмовій формі, що є обов`язковою вимогою відповідно до ст. 1055 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання правочину недійсним.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Верховний Суд постановою від 20 червня 2018 року у цивільній справі № 691/699/16-ц (касаційне провадження № 61-16504св18) залишив без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими відмовлено в задоволенні позову банку про стягнення заборгованості за кредитним договором. Верховний Суд, зокрема, зазначив, що відповідно до положень ст. 1073 ЦК України, п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, та з огляду на те, що банком не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, дійшов висновку про відсутність вини відповідача як підстави для цивільно-правової відповідальності.

Посилання позивача ОСОБА_1 на неотримання ним кредитних коштів через дії ОСОБА_2 , щодо яких наразі проводиться досудове розслідування за ознаками шахрайства, не спростовує висновків суду, оскільки невиконання банком взятих на себе зобов`язань щодо передачі кредитних коштів позичальнику може бути підставою для пред`явлення вимоги виконати зобов`язання або для розірвання договору через його невиконання, проте не свідчить про його недійсність - недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Крім того, оскільки правочин, що оспорюється, був укладений між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», у спорі про визнання його недійсним ОСОБА_2 не є належним відповідачем, оскільки вона не є його стороною.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 279, 354 - 355, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду - 04 грудня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ; ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя