Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа №278/2431/15-ц

провадження №61-5076св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, громадська організація«ОСТ масив «Тетерівський», відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації в Житомирській області, приватне підприємство «Геоінформсистеми», про скасування розпоряджень голови Житомирської районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про затвердження проекту землеустрою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня

2018 року у складі судді Зубчук І. В. та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Мінич Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С., та касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року у складі судді Зубчук І. В., додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня

2018 року у складі судді: Зубчук І. В. та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Мінич Т. І., ПавицькоїТ. М., Трояновської Г. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Житомирська районна державна адміністрація, ОСОБА_2 ,

треті особи: Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, громадська організація «ОСТ масив «Тетерівський», відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації в Житомирській області, приватне підприємство «Геоінформсистеми»,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирської районної державної адміністрації (далі - Житомирська РДА), ОСОБА_2 , треті особи: Тетерівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, громадська організація ОСТ масив «Тетерівський», відділ державної реєстрації Житомирської районної державної адміністрації в Житомирській області, приватне підприємство «Геоінформсистеми» (далі -

ПП «Геоінформсистеми»), з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправними і скасувати розпорядження голови Житомирської РДА від 16 червня 2011 року № 593 про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради та від 08 грудня 2011 року №1196 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення із земель запасу сільської ради земельної ділянки загальною площею 0,0412 га ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради;

- визнати недійсним і скасувати виданий ОСОБА_2 державний акт

ЯМ №380912 від 30 листопада 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:000:1155, для ведення садівництва та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним та скасувати видане ОСОБА_2 свідоцтво про право власності індексний номер НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року на земельну ділянку загальною площею 0,0412 га, кадастровий номер :04:000:1201 для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та скасувати його державну реєстрацію;

- усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, суміжною із земельними ділянками незаконно оформленими ОСОБА_2 кадастрові номери :04:000:1155 та :04:000:1201, шляхом знесення огорожі, земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1201 залишити у загальному користуванні.

2. Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,12 га в садівничому товаристві «Сувенір» на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

3. Розпорядженням Житомирської РДА від 16 червня 2011 року № 593

ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради. 08 грудня 2011 року розпорядженням голови Житомирської РДА № 1196 затверджено проект із землеустрою щодо відведення із земель запасу сільської ради земельної ділянки загальною площею 0,0412 га ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Буківської сільської ради.

4. Позивач вважала, що її права порушені, оскільки вона як суміжний землекористувач не надавала згоди та не підписувала протокол погодження меж, який є складовою частиною проекту із землеустрою. Окрім того, приватизована земельна ділянка є землями загального користування садоводів садового товариства та не може бути об`єктом приватизації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 14 червня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08 грудня 2011 року № 1196 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 із земель запасу сільської ради земельної ділянки загальною площею 0,0412 га, для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (на теперішній час Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області).

Визнано недійсним та скасовано видане ОСОБА_2 свідоцтво про право власності індексний номер НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року на земельну ділянку загальною площею 0,0412 га, кадастровий номер :04:000:1201 для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (на теперішній час Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області) та скасовано державну реєстрацію цього свідоцтва.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено

6. Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року доповнено рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 519,20 грн.

7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення суб`єкта владних повноважень на надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є проміжним рішенням перед отриманням її у власність. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а відтак, не породжує наслідків для потенційного власника чи користувача земельної ділянки. Оскільки протокол погодження меж земельної ділянки від 05 липня 2011 року є складовою частиною технічної документації землеустрою, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

8. Місцевий суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню похідні вимоги про визнання недійсним та скасування виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право власності від 30 травня 2013 року на земельну ділянку загальною площею 0,0412 га, кадастровий номер :04:000:1201, для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та скасовує його державну реєстрації.

9. Відмовляючи в задоволенні вимог про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, суміжною із земельними ділянками незаконно оформленими ОСОБА_2 кадастрові номери :04:000:1155 та :04:000:1201, шляхом знесення огорожі, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надані належні та допустимі докази порушення її прав, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

10. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для визнання недійсним і скасування виданого ОСОБА_2 державного акта ЯМ №380912 від 30 листопада 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:000:1155, для ведення садівництва та скасування його державної реєстрації.30 листопада 2012 року ОСОБА_2 отримав новий державний акт на вказану земельну ділянку на підставі технічної документації, затвердженої розпорядженням голови Житомирської РДА від 12 липня 2005 року №408, з урахуванням погоджених та встановлених меж суміжними землекористувачами. При цьому суд врахував обставини, встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року, щодо аналізу координат технічних документацій ОСОБА_2 за 2005 та 2012 роки.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без задоволення. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року залишено без змін.

12. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

13. У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 06 лютого 2019 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним і скасування виданого ОСОБА_2 державного акта

ЯМ №380912 від 30 листопада 2012 року, у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

14. У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року, ОСОБА_2 просить скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2018 року, додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог, у цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судові рішення в оскарженій частині безпідставні, не обґрунтовані, ухвалені без дослідження обставин справи та належної оцінки наявних доказів.

16. Заявником зазначено, що суди не перевірили підставу видачі

ОСОБА_2 нового державного акту від 30 листопада 2012 року. Посилання на розпорядження голови Житомирської РДА від 12 липня 2005 року № 408 є хибним, оскільки за цим розпорядженням ОСОБА_2 вже видавався державний акт на право власності на земельну ділянку в 2006 році.

17. Вказує на хибність посилань судів на погодження та встановлення меж між суміжними землекористувачами, оскільки в 2012 році позивач

ОСОБА_1 не узгоджувала відповідачу ОСОБА_2 нових меж його земельної ділянки. Той факт, що межі його земельної ділянки в 2012 році змінилися відносно 2006 року, підтверджуються наявними в справі доказами. Узгодження нових меж відповідач ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 не отримував.

18. Касаційна скарга містить посилання на те, що суди попередніх інстанцій проігнорували відсутність технічної документації для державного акту у 2012 році. Така документація відповідачем ОСОБА_2 ніколи не розроблялось, не узгоджувалось та не затверджувалось.

19. Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суди не встановили, які правовідносини виникли між сторонами та не зазначили у своїх рішеннях, які норми матеріального права необхідно застосовувати до спірних правовідносин, - не вказано, яку норму матеріального права порушила Житомирська РДА приймаючи розпорядження від 08 грудня 2011 року №1196 та якими нормами законодавства визначено обов`язковість узгодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2 із ОСОБА_1 , і які фактичні обставини та письмові докази вказують та таку обов`язковість.

20. Висновки судів про те, що протокол погодження меж земельної ділянки від 05 липня 2011 року не містить підпису ОСОБА_1 суперечить письмовим доказам, які містяться у матеріалах справи, зокрема протоколом узгодження меж земельної ділянки від 05 липня 2011 року, у якому міститься відповідний підпис навпроти прізвища ОСОБА_1 . У справі відсутній будь-який належний та допустимий доказ того факту, що підпис, який міститься напроти прізвища ОСОБА_1 у протоколі узгодження зовнішніх меж земельної ділянки вчинено не позивачем і їй не належить.

21. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вирішив питання про розподіл судових витрат і стягнув усі судові витрати позивача

ОСОБА_1 , пов`язані із оплатою роботи її адвоката, із ОСОБА_2 , що є порушенням положень статті 141 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

22. ОСОБА_1 , у відзиві заперечила проти доводів касаційної скарги

ОСОБА_2 , просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його касаційної скарги, зіславшись на її необґрунтованість.

23. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечив проти доводів скарги, просить залишити подану нею касаційну скаргу без задоволення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

24. Ухвалами Верховного Суду від 25 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 , справу витребувано з суду першої інстанції.

25. Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1139 га, кадастровий номер :02:001:0044, що розташована в садівницькому товаристві «Кристал» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 серпня 2006 року.

27. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :02:001:0040, що розташована в садівницькому товаристві «Сувенір» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 16 травня 2006 року.

28. 30 листопада 2012 року ОСОБА_2 отримав новий державний акт на вказану земельну ділянку, площа якої не змінилася, змінилася лише конфігурація земельної ділянки.

29. 16 червня 2011 року розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації № 593 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0412 га, за межами населеного пункту, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради.

30. 08 грудня 2011 року розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації № 1196 затверджено проект із землеустрою щодо відведення із земель запасу сільської ради земельної ділянки загальною площею 0,0412 га ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Буківсьскої сільської ради. Зазначене розпорядження ухвалено за відсутності підпису

ОСОБА_1 в протоколі погодження меж земельної ділянки від 05 липня 2011 року, який є складовою технічної документації землеустрою.

31. 30 травня 2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0412 га, для ведення особистого селянського господарства, яка є продовженням ділянки площею 0,12 га.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

32. Згідно з частиною третьою статті З ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

33. Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України,

34. Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

35. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

36. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

37. Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

38. Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Щодо визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08 грудня 2011 року

№ 1196 та визнання недійсним та скасування, виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право власності від 30 травня 2013 року

39. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради про приватизацію земельної ділянки, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та відповідають встановленим обставинам справи, оскільки при виділенні земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_2 з позивачем ОСОБА_1 , як суміжним землекористувачем, не було погоджено межі земельної ділянки.

40. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

43. Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в частині вирішення наведених вище позовних вимог не відповідають.

44. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

45. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами ЗК України.

46. Згідно із частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

47. Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

48. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

49. Згідно із частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

50. Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, зокрема, для особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, визначеної статтею 121 цього Кодексу, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

51. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

52. Як установили суди попередніх інстанцій, розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 16 червня 2011 року

№ 593 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0412 га, за межами населеного пункту, з метою передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради.

53. У матеріалах справи наявні копії розпоряджень Житомирської РДА

від 16 червня 2011 року № 593 і від 08 грудня 2011 року № 1196 та копії наявних пропозицій до зазначених проектів розпоряджень, виданих управлінням Держкомзему у Житомирському районі Житомирської області, надані на запит суду ( а. с. 170-174 т. 1).

54. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України «Про землеустрій», у строки, що обумовлюються угодою сторін.

55. Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» в редакції, чинній станом на 16 червня 2011 року, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

56. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

57. Суміжним власником із земельною ділянкою, яку ОСОБА_2 отримав у власність, є ОСОБА_1 . Протокол погодження меж земельної ділянки від 05 липня 2011 року остання не підписувала.

58. Згідно з положеннями статті 55 Закону України «Про землеустрій» в редакції, чинній станом на 16 червня 2011 року, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

59. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року

за № 391/17686 (далі - Інструкція № 376).

60. Згідно з пунктом 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

61. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

62. Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж, слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а з мотивів відмови. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки, яка знаходиться поза межами населеного пункту, із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

63. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18) та від 12 лютого 2020 року № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

64. Оскільки погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації із суміжними власниками та землекористувачами є складовою кадастрових зйомок, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним.

65. У ході розгляду справи, судами попередніх інстанції досліджувалась технічна документація відносно спірної земельної ділянки та не було встановлено жодних обмежень на використання земельної ділянки.

Щодо визнання недійсним і скасування державного акту від 30 листопада 2012 року

66. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 листопада 2012 року ОСОБА_2 отримав новий державний акт на вказану земельну ділянку на підставі технічної документації, затвердженої розпорядженням голови Житомирської РДА від 12 липня 2005 року №408, з урахуванням погоджених та встановлених меж з суміжними землекористувачами.

67. З матеріалів справи слідує, що ухвалою від 01 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року, про відмову в задоволенні позовів у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_2 про встановлення меж земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Дана ухвала не скасована.

68. У наведеній ухвалі, щодо аналізу координат технічних документацій

ОСОБА_2 за 2005 та 2012 роки, на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи від 25 травня 2016 року, суд касаційної інстанції встановив, що параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею 0,1139 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована: садівницьке товариство «Кристал» Буківська сільська рада Тетерівський масив Житомирського району Житомирської області, що належить ОСОБА_1 , не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

69. Параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею

0,1200 га з цільовим призначенням для садівництва, яка належить

ОСОБА_2 , не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

70. Координати земельної ділянки для садівництва ОСОБА_1 , зазначених у технічній документації, на підставі яких видавався державний акт на право власності на земельну ділянку, не співпадають з координатами фактичного користування.

71. Координати земельної ділянки для садівництва ОСОБА_2 , зазначені у технічних документаціях, на підставі яких видавалися державні акти на право власності на земельні ділянки у 2006 році та 2012 році співпадають, а координати фактичного користування не співпадають.

72. Встановлено накладання суміжних земельних ділянок, які складаються з двох фрагментів.

73. Визначити варіанти встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_1 неможливо, оскільки фактичні межі, площа та конфігурація належної їй земельної ділянки не відповідають відомостям, вказаним в технічній документації із землеустрою, на підставі якої було видано державний акт від 21 серпня 2006 року.

74. Згідно з поясненнями експерта, відповідно до технічної документації, виготовленої на замовлення ОСОБА_1 у 2005 році та ОСОБА_2 у

2012 році, земельна ділянка останнього накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 . Накладання виникло під час розробки технічної документації у 2005 році у зв`язку з віртуальною зміною координат.

75. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

76. Згідно положень статті 76, 81, частини четвертої статті 82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

77. У справі, яка переглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 неможливо внести координати меж її земельної ділянки згідно з технічною документацією за 2006 рік. Для відновлення межі двох земельних ділянок необхідно виготовити нову технічну документацію по фактичному користуванню, координати поворотних точок земельної ділянки, відображених у технічній документації ОСОБА_2 за 2005 та 2012 роки майже ідентичні. Неточності координат на площу та конфігурацію земельної ділянки не впливають, за документами обох сторін та віртуально є накладання. Фактично частина земельної ділянки, що заходиться між ділянками сторін, не використовується ніким з них та її максимальна ширина становить приблизно 40 см.

78. Ураховуючи встановлені конкретні обставини справи та зважаючи на те, що встановлення (відновлення) на місцевості меж належної позивачу земельної ділянки неможливе без приведення у відповідність технічної документації з фактичним землекористуванням, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування правовстановлюючих документів на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,12 га.

79. Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 наведений висновок не спростовують, за своєю суттю зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

80. З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження судових рішень щодо вирішення позовних вимог про скасування державного акту від 30 листопада 2012 року не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

81. Пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

82. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

83. Згідно з частинами другою та третьою статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.

84. Оскільки у справі в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08 грудня 2011 року №1196, визнання недійсним та скасування виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право власності

від 30 травня 2013 року на земельну ділянку не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи судом встановлені повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційного інстанції слід скасувати з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

85. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 14 червня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в частині визнання недійсним і скасування державного акту від 30 листопада 2012 року залишити без змін.

86. Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року скасувати.

Щодо судових витрат

87. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

88. Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

89. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

90. З огляду на залишення без задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , задоволення касаційної скарги ОСОБА_2 , скасування судових рішень в частині задоволення позовних вимог з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову в задоволенні вимог, судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за перегляд справи в суді касаційної інстанції, підлягає компенсації за рахунок ОСОБА_1 .

91. Відповідно до квитанції від 01 березня 2019 року № 32 ОСОБА_2 сплатив судовий збір у сумі 974,40 грн за подання касаційної скарги. Заявник не надав інших розрахунків документально підтверджених судових витрат.

Керуючись статтями 400, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

3. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 14 червня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 08 грудня 2011 року №1196 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 із земель запасу сільської ради земельної ділянки загальною площею 0,0412 га, для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (на теперішній час Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області) та визнання недійсним та скасування виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право власності індексний номер НОМЕР_1 від 30 травня 2013 року на земельну ділянку скасувати, у цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 14 червня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним і скасування виданого ОСОБА_2 державного акта

ЯМ №380912 від 30 листопада 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:000:1155, для ведення садівництва та скасування його державної реєстрації залишити без змін.

Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2018 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 974,40 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

І. М. Фаловська