30.11.2020
Справа № 696/549/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Луцаєвській Н.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Черкаської області (знах. по вул. Г. Майдану, б. 27 в с. Михайлівка Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся в суд з позовом до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Черкаської області (далі - Відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав його дружина ОСОБА_3 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки архівного відділу Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/57-2 від 27 травня 2020 року 25 лютого 1997 року у книзі реєстрації та переоформлення прав власності на земельну частку (пай) по Михайлівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області за реєстраційним номером 819 зареєстровано сертифікат серії ЧР № 0178840 на ім`я ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в 3,06 умовно кадастрових гектарах.

Таким чином, вказаний сертифікат був виданий після смерті власника і в порядку спадкової трансмісії увійшов до складу спадщини, яку прийняла також померла до його видачі ОСОБА_3 .

Після смерті останньої, її брат ОСОБА_4 протягом шести місяців вступив в управління майном померлої, але ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Після його смерті протягом шести місяців ОСОБА_5 вступила в управління майном свого батька ОСОБА_4 , але також померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так як позивач являвся чоловіком ОСОБА_5 і вступив в управління її майном протягом шести місяців після її смерті, в нього відсутній сертифікат на земельну частку (пай) спадкодавця і нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, просив в судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай) № НОМЕР_1 площею 3,06 га в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області в порядку спадкування через спадкову трансмісію після померлої дружини ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ЧР № 0178840 від 25 лютого 1997 року.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року по справі закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд, який відкладався через клопотання учасників, відпустку головуючого судді.

Сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, як підставу для цього вбачав, що вказана земельна частку (пай) вже сформована як земельна ділянка і перейшла у комунальну власність, про що надав відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як було встановлено у справі, Позивач являється чоловіком ОСОБА_6 (а.с. 17), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

В свою чергу, померла ОСОБА_7 народилась у родині ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15 березня 1962 року (а.с. 15).

Водночас, позовні вимоги обґрунтовані наявність правовідносин спадкової трансмісії не з ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 .

Також, стороною Позивача не надано письмових доказів, що навіть ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали спільних батьків їх прізвища, імена та по-батькові з роками народження суду не повідомлені, а тому факт родинних відносин між ними судом на підставі наданих суду документів документально не міг бути підтверджений.

Як слідує з матеріалів справи, Позивач із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а так само із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не звертався.

Про це йдеться і в постанові нотаріуса, яка за своєю суттю торкається цього питання (а.с. 19).

У зв`язку з цим, суд не може прийняти як доказ довідку сільського голови № 901 від 26 травня 2020 року (а.с. 11), так як в ній згадані ступені спорідненості осіб, які іншими доказами не доведені і предметом позовних вимог не являлись.

Щодо самого предмету позову земельної частки (пай), то суд враховує пояснення представника Відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог.

Так, згідно наданого стороною Відповідача витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 41) предмет спору як такий відсутній, оскільки на підставі рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.11.2013 року (справа № 696/1345/13) земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною, і в подальшому на неї оформлено право комунальної власності.

Таким чином, суд не може прийняти як доказ обґрунтованості вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) архівну довідку Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області № 04-02/57-2 від 27 травня 2020 року, так як в ній йдеться про зареєстрований 25 лютого 1997 року сертифікат на земельну частку (пай) за ОСОБА_2 , але після оформлення права комунальної власності та присвоєння виділеній в натурі земельній ділянці кадастрового номеру, вказаний сертифікат на підставі пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України став недійсним.

Згідно частини 2 статті 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі.

Разом з тим обраний Позивачем спосіб захисту права не є ефективним та не ґрунтується на наявних правовідносинах. Рішення суду від 27 листопада 2013 року набрало законної сили і не оскаржувалось.

Щодо тверджень сторони Позивача про те, що згадані вище особи, які мають відношення до предмету спору періодично кожний окремо вступали в управління майном померлих, то суд виходить з наступного.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року по справі № 305/235/17, відповідно до статей 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. За статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549 та 554 ЦК УРСР спадкоємець фактично прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути : довідка житлово-експлуатаційної організації або житлового кооперативу, довідка відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, довідка про сплату податків або страхових платежів, записи у паспорті або будинкової книги про постійну реєстрацію спадкоємця у спадковому будинку, інші документи про постійне проживання спадкоємця з померлим.

Таких доказів суду зовсім не надано, і даний факт в судовому порядку Позивач не просив встановити, хоча такі вимоги є первісними до вимог про визнання права на спадкування, і не можуть обґрунтовуватись тільки стислою довідкою органу місцевого самоврядування без зазначень конкретних способів вступу в управління майном та сукупності інших безспірних доказів.

З огляду на вище вказане, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Черкаської області (знах. по вул. Г. Майдану, б. 27 в с. Михайлівка Кам`янського району Черкаської області) про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. (п.15.5 Перехідних положень ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя : В.В.Шкреба