Справа № 203/3051/20
Провадження № 2/0203/1064/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.11.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу,

встановив:

26 серпня 2020 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді авансу в розмірі 2000 доларів США 00 центів.

І. Стислий виклад позицій позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 грудня 2019 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 аванс в розмірі 2 000 (дві тисячі) доларів США 00 центів відповідно до договору № 2512/19 про завдаток (між фізичними особами), за умовами якого покупець передає продавцю завдаток у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США 00 центів, у рахунок оплати за договором купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а продавець приймає завдаток та зобов`язується не відчужувати вказане нерухоме майно стороннім особам протягом строку дії даного договору та укласти (підписати) договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 із покупцем до 29 лютого 2020 року включно. Пунктом 11 договору сторони встановили, що даним договором підтверджується факт передачі завдатку в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США 00 центів від покупця продавцеві 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Як пояснив позивач, станом на 29 лютого 2020 року між сторонами не було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим передані ним кошти мали бути повернуті відповідачем. Натомість Відповідач ухиляється від повернення грошових коштів в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США 00 центів, добровільно їх повертати відмовляється, ігнорує всі його спроби в позасудовому порядку повернути зазначені грошові кошти.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснила обставини справи таким чином, як про це зазначено вище та підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Також вона зазначила, що вони не просять повертати суму завдатку в подвійному розмірі та штраф в подвійному розмірі суми завдатку, як це передбачено договором, а просять лише повернути суму, яку було передано за договором про завдаток.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.24).

30 листопада 2020 року від представника позивача - адвоката Павлової Ю.М. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява, за змістом якої остання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.38).

У судові засідання, призначені на 15 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року, відповідач, яка була повідомлена належним чином про дату, час та місце судових засідань, не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала.

Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення представника позивача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

30 листопада 2020 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 грудня 2019 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 01.04.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , (далі продавець) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Олександрійським МВ УМВС України в Кіровоградській області 12.09.2007 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , (далі - покупець) було укладено договір № 2512/19 про завдаток (між фізичними особами) (далі договір) (а.с.17-18).

Пунктом 1 договору сторони визначили, що за умовами цього договору, покупець передає продавцю завдаток у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США 00 центів, у рахунок оплати за договором купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а продавець приймає завдаток та зобов`язується не відчужувати вказане нерухоме майно стороннім особам протягом строку дії даного договору та укласти (підписати) договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 із покупцем до 29 лютого 2020 року включно.

Пунктом 7 договору сторони узгодили, що у випадку, якщо договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 не буде укладений до 29 лютого 2020 року з вини продавця, він має повернути суму завдатку покупцеві в подвійному розмірі.

Пунктом 10 договору сторони визначили, що термін дії договору встановлюється з моменту його підписання і діє до моменту виконання зобов`язань кожної зі сторін. Припинення (закінчення) терміну дії даного договору спричиняє припинення зобов`язань сторін по ньому, але не звільняє сторони договору від відповідальності за порушення, якщо такі мали місце при виконанні умов даного договору.

Пунктом 11 договору сторони встановили, що даним договором підтверджується факт передачі завдатку в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США 00 центів від покупця продавцеві 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд, вирішуючи позовні вимоги по суті, виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частинами першою, третьою статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аналіз викладених вище норм вказує, що ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами.

На спірні правовідносини поширюється дія норми ч. 2 ст. 570 ЦК України, яка встановлює презумпцію авансу. При цьому суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс повинен його повернути.

Отже, встановлення вини будь-кого із сторін правового значення в даному випадку не має, тоді як визначальним є сам факт отримання грошових коштів, сплачених як аванс, що підтверджено в договорі про завдаток (між фізичними особами).

При цьому суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Наведене вище узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13 та постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 608/2844/14-ц, від 05.02.2020 у справі № 527/91/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, що відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковими для застосування.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири між сторонами укладений не був, а відповідачем грошові кошти за договором про завдаток від 25.12.2019 року не повернуті, суд доходить висновку про те, що переданий позивачем відповідачу завдаток у сумі 2000,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Також судом було встановлено, що позивач передав відповідачу задаток в іноземній валюті (2000,00 доларів США), про що зазначено в п. 11 договору про завдаток (між фізичними особами) від 25.12.2019 року № 2512/19, тому договірні зобов`язання повинні виконуватись в іноземній валюті При цьому вказаним договором не передбачено визначення завдатку в грошовому еквіваленті до національної валюти України гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеної суми завдатку (авансу) в розмірі 2000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ з метою його виконання не вбачається. Натомість суд для відображення еквівалента суми коштів за договором завдатку вважає за необхідне зазначити його станом на момент ухвалення рішення суду, тобто станом на 30 листопада 2020 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

Суд, з урахуванням викладеного вище, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у вигляді завдатку у розмірі 2000,00 доларів США (дві тисячі доларів США 00 центів) за договором № 2512/19 про завдаток (між фізичними особами) від 25 грудня 2019 року.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти у вигляді завдатку у розмірі 2000,00 доларів США (дві тисячі доларів США 00 центів) за договором № 2512/19 про завдаток (між фізичними особами) від 25 грудня 2019 року, що станом на 30 листопада 2020 року еквівалентно 56936,20 грн (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 03 грудня 2020 року.

Суддя Ф.М. Ханієва