Єдиний унікальний номер 725/5637/20
Номер провадження 4-с/725/20/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на дії посадової особи органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

До Першотравневого районного суду м. Чернівці звернувся представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» зі скаргою на дії посадової особи органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Згідно заявлених вимог, скаржник просить суд:

-визнати неправомірними дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Юзефовича Е. Е. щодо визначення для боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 210,50 грн. по ВП №63602540;

-скасувати постанову заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Юзефовича Е. Е. щодо визначення для боржника розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 210,50 грн. по ВП №63602540.

Вивчивши матеріали поданої скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимогами частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано статтею 287 КАС України, частиною першою якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII примусовому виконанню відповідно до цього Закону підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Отже, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців чи приватних виконавців.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначених нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом N 1404-VIII.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону N 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Закон N 1404-VIII установлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня, 03 жовтня та 14 листопада 2018 року у справах N 921/16/14-г/15, N 320/7888/16-ц, N 906/515/17 відповідно, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі N 1940/1957/18 (провадження N 11-608апп19).

Враховуючи викладене вище, скарга на постанову державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Застосовуючи аналогію закону, слід дійти висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою, що підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 3,186,447-450,449 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» на дії посадової особи органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Розяснити представнику Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» право на звернення із зазначеними вимогами до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м. Чернівці Л. А. Стоцька