справа № 2-2025/11
провадження №6/489/367/20
УХВАЛА

про заміну стягувача у виконавчому листі

04 грудня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі ТОВ «Укрдебт Плюс») про заміну стягувача

встановив:

У жовтні 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача по справі № 2-2025/11 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс».

Заява обґрунтована тим, що 14.06.2012 судом було прийнято рішення по справі № 2-2025/11, відповідно до якого позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто заборгованість за договором кредиту.

13.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2245/К, в тому числі було відступлено право вимоги за кредитним договором № 0, тобто ТОВ «Укрдебт Плюс» є новим кредитором, а тому просив замінити стягувача.

У судове засідання, призначене на 01.12.2020 09:20 годину, учасники судового розгляду не з`явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Від представника ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представників.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного.

В березні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.01.2012 було замінено позивача по справі з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

14.06.2012 Ленінським районним судом міста Миколаєва прийнято рішення по справі № 2-2025/11, відповідно до якого позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту № 0 в сумі 64703,09 швейцарських франків, що еквівалентно 535178,66 грн. та судові витрати.

10.07.2012 представнику позивача видано виконавчі листи, про що свідчить відмітка в матеріалах спарви.

13.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2245/К, в тому числі було відступлено право вимоги за кредитним договором № 0, тобто ТОВ «Укрдебет Плюс» є новим кредитором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно із частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 05.12.2018 №643/4902/14-ц.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб стаття шість детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті шість тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, заява ТОВ «Укрдебт Плюс», до якого перейшло право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 05.07.2007 про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості та судових витрат відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для її задоволення.

Керуючись статтями 260, 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах, виданих Ленінським районним судом міста Миколаєва по справі № 2-2025/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, шляхом заміни вибулого стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст ухвали суду складено 04.12.2020.

Суддя І.В.Коваленко