Справа № 323/1609/20
Провадження№ 2/323/469/20
23.11.2020 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Смоковича М.В., при секретарі судового засідання Закладній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Оріхівської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Оріхівської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 . За цією адресою вона зареєстрована з 07.11.2006 року.
Так, відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2009 року, яке набрало законної сили 08.02.2009 року, її - ОСОБА_3 , визнано відповідальним квартиронаймачем квартири за вищевказаною адресою з правом отримання ордеру на жиле приміщення.
24.02.2009 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області на підставі вказаного рішення суду прийнято рішення № 133 «Про видачу житлового ордера» та 03.03.2009 року їй - ОСОБА_3 , було видано ордер № 3 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 . В ордер також вписано членів її сім`ї - синів - ОСОБА_4 , 1996 року народження, та ОСОБА_5 , 2007 року народження.
09.08.2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .
Бажаючи реалізувати своє право на приватизацію житлового приміщення, вона звернулася до органу місцевого самоврядування. Під час збору документів центром надання адміністративних послуг при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради було видано довідку № 300 від 13.02.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. З`ясувалося, що окрім неї та членів її родини, у квартирі зареєстрована також відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаної особи вона ніколи не бачила, особисто з нею не знайома. З самого початку її проживання у квартирі відповідач жодного разу не зверталася до неї з питанням вселення у квартиру та реалізації свого права на проживання у ній. Актом № 110 від 24.02.2020 року за підписом депутата Оріхівської міської ради Назарчука Г.В., а також сусідів підтверджено, що відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 11.10.1991 року, але фактично не проживала. Така ж інформація міститься у довідці голови квартального комітету Шапран В.П. від 18.02.2020 року.
Реєстрація місця проживання відповідачки у вказаній квартирі на даний час унеможливлює реалізацію права на приватизацію житлової площі нею та членами її родини.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач та її представник у сьогоднішнє судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Крім цього, у судових засіданнях, які відбувалися 22.10.2020 року та 20.11.2020 року, позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, які зазначені у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Крім цього, у судовому засіданні, яке відбувалося 20.11.2020 року, представник третьої особи ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює на посаді начальника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області. Щодо реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 пояснив, що у Оріхівської міської ради Запорізької області, як власника даної квартири, відсутні відомості з приводу підстав її реєстрації за даною адресою, так як на той момент (11.10.1991 року) вони (орган місцевого самоврядування) не мали повноважень проводити реєстрації місць проживання осіб та цим займалися відповідні відділи міліції. Також ним були долучені до матеріалів справи копії документів та надані суду для огляду оригінали цих документів.
Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили факт того, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не проживає у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та взагалі ніколи там не проживала, так як вони знали як колишніх квартиронаймачів, так і знають нинішніх. На якій підставі відповідачка була зареєстрована за даною адресою їм не відомо.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2009 року, рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області № 133 від 24.02.2009 року, ордером на жиле приміщення № 3, виданого 02.03.2009 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09.08.2019 року виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
Також судом встановлено, що у належній позивачу на праві користування квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чого є довідка Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 02.07.2020 року № 03-05/13/185, Акт № 110 від 24.02.2020 року за підписом депутата Оріхівської міської ради Назарчука Г.В., сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , довідка голови квартального комітету Шапран В.П. від 18.02.2020 року.
Позивач у позовній заяві обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначила, що є наймачем квартири АДРЕСА_1 , в якій також зареєстрована відповідач по справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаної особи вона ніколи не бачила, особисто з нею не знайома. З самого початку її проживання у квартирі (07.11.2006 року) відповідач жодного разу не зверталася до неї з питанням вселення у квартиру та реалізації свого права на проживання у ній. Наявність реєстрації відповідача у будинку створює для позивача, наймача житла, суттєві перешкоди, так як унеможливлює реалізацію права на приватизацію житлової площі нею та членами її родини .
Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
За роз`ясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.
Підтвердженням того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є Акт № 110 від 24.02.2020 року за підписом депутата Оріхівської міської ради Назарчука Г.В., сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за даною адресою з 11.10.1991 року, але фактично за нею не проживала, довідка голови квартального комітету Шапран В.П. від 18.02.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за даною адресою з 11.10.1991 року, але фактично за нею не проживає і не проживала, а також показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Питання про розподіл судових витрат сторонами перед судом не порушувалося.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст.71, 72, 107 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Оріхівської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлений 02.12.2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Оріхівського районного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту, а відповідачем - протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, або якщо заява про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Оріхівського районного суду
Запорізької області М.В. Смокович