Постанова

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 489/6174/18

провадження № 61-20143св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом- Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»,

позивач за зустрічним позовом - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»,

відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року

в складі колегії суддів: Бондаренко Т. З., Темнікової В. І., Крамаренко Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз»), назву якого змінено на Акціонерне

товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі -

АТ «Миколаївгаз»), про захист прав споживачів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що у 2007 році працівниками ПАТ «Миколаївгаз» було виявлено самовільне підключення будинку АДРЕСА_1 , про що в абонентській книжці споживача 12 листопада 2007 року зроблено відповідну відмітку. Вказане порушення у 2007 році було усунуте працівниками ПАТ «Миколаївгаз», яке забезпечило доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи та уклало з ним договір про відновлення надання послуг з газопостачання та погашення боргу.

Проте, у подальшому ПАТ «Миколаївгаз» повторно зафіксувало теж саме порушення та безпідставно намагається притягнути ОСОБА_1 до відповідальності. Так, 28 квітня 2017 року Вознесенським відділенням

ПАТ «Миколаївгаз» складено акт, яким встановлено факт наявності несанкціонованого газопроводу за місцем проживання ОСОБА_1 . Листом від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про припинення газопостачання з 24 вересня 2018 року у зв`язку з наявністю несанкціонованого газопроводу та додано рахунок на оплату заборгованості за необлікований об`єм природного газу за період з 01 червня 2015 року

по 27 квітня 2017 року в розмірі 105 790,26 грн.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: визнати протиправними дії

ПАТ «Миколаївгаз» по відключенню будинку від газорозподільних мереж; визнати протиправним нарахування непідтвердженої заборгованості

у розмірі 126 150,53 грн; визнати незаконним та скасувати протокол постійно діючої комісії ПАТ «Миколаївгаз» від 02 червня 2017 року в частині розгляду акта про порушення від 28 квітня 2017 року.

У листопаді 2018 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Зустрічна позовна заява ПАТ «Миколаївгаз» мотивована тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу на АДРЕСА_1 . Під час здійснення перевірки газоспоживного обладнання за місцем проживання ОСОБА_1 28 квітня 2017 року виявлено порушення, а саме наявність несанкціонованого газопроводу, самовільно під`єднаного патрубку на ввідному газопроводі, про що складено акт про порушення.

ОСОБА_1 або уповноважену ним особу викликано на розгляд вказаного акта на засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу. Складений працівниками газопостачальної організації акт про порушення 02 червня 2018 року розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природнього газу та згідно

з протоколом визнано таким, що підлягає задоволенню. Також відповідачем складено акт-розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості на загальну суму 105 790,26 грн. Крім того, 27 вересня 2018 року розподіл природного газу до житлового будинку

АДРЕСА_1 припинено.

У подальшому ПАТ «Миколаївгаз» уточнило розрахунок, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 за необлікований об`єм природного газу становить 103 859,99 грн. Відповідач за зустрічним позовом відмовляється сплатити заборгованість перед ПАТ «Миколаївгаз».

На підставі викладеного ПАТ «Миколаївгаз» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за необлікований об`єм природного газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14 липня

2019 року (в складі судді Коваленка І. В.) первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ПАТ «Миколаївгаз» з відключення 27 вересня 2018 року від газорозподільних мереж будинку ОСОБА_1 на

АДРЕСА_1 .

Визнано протиправним рішення ПАТ «Миколаївгаз» з нарахування

ОСОБА_1 заборгованості за необлікований об`єм природного газу

в розмірі 105 790,26 грн.

Визнано незаконним та скасовано протокол постійно діючої комісії

з розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природнього газу ПАТ «Миколаївгаз» від 02 червня 2017 року № 19 в частині акта про порушення від 28 квітня 2017 року.

У задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ПАТ «Миколаївгаз» відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 3 876,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ «Миколаївгаз» не довело вини ОСОБА_1 у самовільному підключенні будинку

АДРЕСА_1

з газовою системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, внаслідок чого споживання природного газу не обліковується комерційним вузлом.

Відключення будинку позивача за первісним позовом від газопостачання відбулося лише через півтора роки після виявлення порушення. Разом з тим у матеріалах справи відсутні данні про наявність заборгованості споживача перед відповідачем.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічного позову АТ «Миколаївгаз».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївгаз» заборгованість за необлікований об`єм природного газу в розмірі 103 859,99 грн та 5 814,60 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що 28 квітня 2017 року на території домоволодіння ОСОБА_1 представниками ПАТ «Миколаївгаз» встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, самовільно під`єднаного патрубку на ввідному газопроводі (підземному), в зв`язку з чим складено акт про порушення. Складений працівниками газопостачальної організації акт про порушення розглянуто на засіданні постійно діючої комісії

з розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природнього газу та згідно з протоколом визнано таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного постачальником газу здійснено відповідне нарахування заборгованості зі сплати вартості необлікованого природного газу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач за первісним позовом був двічі притягнутий до відповідальності за одне і те саме правопорушення, що суперечить нормам права. Так, 28 квітня 2017 року представники відповідача за первісним позовом знайшли залишки несанкціонованого підключення, яке було усунуте ще у 2007 році. Докази несанкціонованого підключення будинку після 2007 року до газових мереж у матеріалах справи відсутні.

Суди не дали належної оцінки поданим ОСОБА_1 доказам. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази самовільного підключення позивачем за первісним позовом належного йому будинку до газових мереж. Суд зробив безпідставне припущення щодо відповідальності ОСОБА_1 за частину газопроводу, яка знаходиться поза межами його земельної ділянки.

В акті про порушення від 28 квітня 2017 року відсутня інформація, яка свідчить про несанкціоноване під`єднання будинку ОСОБА_1 до газової мережі ПАТ «Миколаївгаз». Поданий відповідачем за первісним позовом розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом, оскільки цей розрахунок був неодноразово уточнений та ґрунтується на припущеннях.

Доводи інших учасників справи

АТ «Миколаївгаз» подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що зібраними у справі доказами підтверджено факт самовільного підключення будинку ОСОБА_1 до газопроводу. Безпідставним є посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що спірне порушення було вчинене попереднім власником будинку ще у 2007 році, оскільки таке порушення було усунуте. Суд апеляційної інстанції правильно вирішив заявлені у справі вимоги, а його висновки підтверджені матеріалами справи. Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки досліджених судами доказів та не є достатніми для скасування постанови апеляційного суду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

28 січня 2020 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок на АДРЕСА_1 .

Між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», назву якого змінено на ПАТ «Миколаївгаз», та ОСОБА_1 30 жовтня 2007 року укладено договір про надання послуг з газопостачання.

Відповідно до підпункту 10 пункту 27 вищевказаного договору від 30 жовтня 2007 року споживач зобов`язаний не втручатись у роботу внутрішньобудинкової системи газопостачання без узгодження

з виконавцем.

За місцем розташування житлового будинку, належного позивачу за первісним позовом, відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1

На території домоволодіння на АДРЕСА_1 представниками Вознесенського відділення ПАТ «Миколаївгаз» за участю ОСОБА_1 28 квітня 2017 року встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, самовільно під`єднаного патрубку на ввідному газопроводі (підземному), в зв`язку з чим складено акт про порушення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем

(далі - Кодекс ГРС).

Складений працівниками газопостачальної організації акт про порушення розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення фізичними особами - споживачами природнього газу та згідно

з протоколом від 02 червня 2017 року визнано таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вказаного рішення відповідальними працівниками

ПАТ «Миколаївгаз» складено розрахунок необлікованих об`ємів природного газу та їх вартості. Відповідно до вказаного розрахунку за період з 01 червня 2015 року до 27 квітня 2017 року позивачу за первісним позовом нараховано 13 218,14 м куб. природного газу на суму 105 790,26 грн.

У подальшому АТ «Миколаївгаз» надано уточнений розрахунок на суму 103 859,99 грн.

Листом ПАТ «Миколаївгаз» від 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про виконання заходів по припиненню газопостачання.

Представниками газового господарства Баштанського відділення Новоодеської дільниці ПАТ «Миколаївгаз» 27 вересня 2018 року проведено припинення газопостачання до будинку на АДРЕСА_1 , про що складено акт про припинення газопостачання природного газу.

Апеляційний суд також встановив, що відповідно до записів в абонентській книжці 12 листопада 2007 року була проведена перевірка газорозподільних систем та виявлена самовільна врізка. Проте, цією ж датою в абонентській книжці вказано, що самовільна врізка була усунена та заізольована. Виконано пуск газу до газових приладів та встановлено газовий лічильник.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень Кодексу ГРС несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа-підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу. Несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу ГРС оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається

з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Установивши порушення ОСОБА_1 . Кодексу ГРС щодо несанкціонованого відбору природного газу, про що працівниками

ПАТ «Миколаївгаз» складено акт від 28 квітня 2017 року, на підставі якого здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, який проведено за граничними нормами споживання, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

При визначені вартості необлікованого природного газу, суд апеляційної інстанції правильно узяв до уваги акт-розрахунок, який складений

ПАТ «Миколаївгаз» відповідно до норм Кодексу ГРС. Складений позивачем за зустрічним позовом акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості при встановленні наявності несанкціонованого газопроводу відповідачем за зустрічним позовом не спростовано.

Враховуючи те, що факт порушення Кодексу ГРС споживачем ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 підтверджений зібраними у справі доказами, матеріали справи не підтверджують неправомірних дій або бездіяльності ПАТ «Миколаївгаз» при складанні акта про порушення або порушення останнім процедури проведення засідання по розгляду акта про порушення, або порушення процедури розгляду та затвердження акта про порушення,

суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог та стягнення компенсації вартості необлікованого природного газу.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що оператор ГРМ листом

від 14 вересня 2018 року повідомив споживача про припинення газопостачання, яке відбулося 27 вересня 2018 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні первісних позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що позивач за первісним позовом був двічі притягнутий до відповідальності одне і те саме правопорушення, а саме представники відповідача за первісним позовом

28 квітня 2017 року знайшли наслідки несанкціонованого підключення

у 2007 році, оскільки відповідно до записів в абонентській книжці

від 12 листопада 2007 року самовільна врізка була усунена та заізольована, виконано пуск газу до газових приладів та встановлено газовий лічильник. Разом з тим, в акті про порушення від 28 квітня 2017 року зазначено про наявність несанкціонованого патрубка і відсутні посилання на його ізольований стан.

Доводи касаційної скарги, що апеляційний суд не правильно оцінив зібрані

у справі докази, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Безпідставними є доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції зробив припущення щодо відповідальності ОСОБА_1 за частину газопроводу, яка знаходиться поза межами його земельної ділянки, оскільки зібраними у справі доказами, зокрема актом про порушення від 28 квітня 2017 року встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, самовільно під`єднаного патрубку на ввідному газопроводі (підземному) саме на території домоволодіння на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2007 року.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що поданий відповідачем за первісним позовом розрахунок заборгованості не

є належним та допустимим доказом, оскільки вказаний розрахунок підтверджено матеріалами справи та не спростований позивачем за первісним позовом, останній власного розрахунку до суду не подав.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява

№ 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження

в апеляційному суді з наданням відповідної правової оцінки всім обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції та не є достатніми для скасування постанови апеляційного суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко