Справа № 646/5303/20
№ провадження 2/646/1993/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.12.20 м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Білінської О.В.,
за участю секретаря Літвякової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з викликом сторін в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловій квартирі,-
08.09.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання особи втратила право користування жилим приміщенням до відповідача ОСОБА_2 .
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним права приватної власності на житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнати відповідача такою, що втратила право користування житловою площею у зазначеній житловій квартирі.
09.09.2020 року ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судовому засіданні не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву не надала.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, про час та місце розгляду справи, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне повідомлення відповідача. Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи.
Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.
Між сторонами виник спір із правовідносин, що регулюють право власності, а саме користування житлом.
В зазначеній вище квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.02.2020. (а.с. 13)
Позивач зазначає, що відповідач не проживає в належній йому квартирі з травня 2014 року. Даний факт підтверджується актом громадської комісії у Червонозаводському районі м. Харкова від 30.08.2020, в якій вказується, що ОСОБА_2 не проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 із травня 2014 року.
Також даний факт підтверджується заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року, ухваленому за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства з травня 2019 року.
Таким чином даний факт є встановленим у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт не проживання відповідача в квартирі позивача протягом одного року, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачеві житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Будь-яких доказів для підтвердження факту проживання в належному позивачу квартиру, наміру користуватись ним, відповідач суду не надала.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб.
На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов: не проживання члена сім`ї без поважних причин понад один рік та відсутність поважних причин не проживання за адресою такого житлового приміщення.
Згідно роз`яснень, наданих в п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача понад 1 рік, витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом сторони не укладали, тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, так як позовні вимоги задоволені, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Білінська О.В.