УХВАЛА

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 761/41393/17

провадження № 61-714 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року в складі судді Піхур О. В. та на постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року в складі колегії суддів Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів.

Просив визнати незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання недійсними правочинів - перерахування ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів 19 травня 2016 року на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Банк Михайлівський»; визнати незаконним діяння Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невнесення ОСОБА_1 до реєстру вкладників неплатоспроможного банку, за яким вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, та зобов`язати відповідача винести рішення про внесення змін до реєстру вкладників неплатоспроможного банку Михайлівський (реєстру акцептованих вимог кредиторів), включивши до нього ОСОБА_1 , стягнути з відповідача відшкодування коштів на користь ОСОБА_1 , внесених ним у ПАТ «Банк Михайлівський» 29 квітня 2016 року в сумі 50 000 грн на свій рахунок, та 1065,49 грн відсотків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року заяву представника позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог - залишено без розгляду, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що в зв`язку з не проведенням відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функції, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спір щодо права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі, що не перевищує 200 000 грн, якщо адміністративна рада Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно частини перршої статті 9 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування, є публічно-правовим і пов`язаний із виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування.

У січні 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року, в якій просив справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки позивач оскаржує судові рішення з підстав предметної юрисдикції, то відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України (у редакції чинні на момент подання касаційної скарги), справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У лютому 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржені судові рішення залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і саме цей Закон є пріоритетним щодо інших Законів України у відповідних правовідносинах. Спір стосовно права фізичної особи на відшкодування коштів за рахунок Фонду є публічно-правовим. Його не можна розглядати за правилами цивільного судочинства. А тому обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд щодо закриття провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення з підстав порушення правил юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 761/41393/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

Є. В. Краснощоков