Справа №403/305/20 провадження № 2/403/137/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позов обгрунтовано тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг - кредитування, підписала заяву №б/н від 11.03.2008 року, підтвердивши свою згоду з тим, що вона повністю ознайомлена та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Згідно договору, укладеного сторонами в порядку ст.634 ЦК України, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, розмір якого в подальшому був збільшений до 5000,00 грн.. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач, будучи зобов`язаною здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обовязкового платежу, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2102,00 грн.. Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» згідно письмових клопотань, доданих до позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України, а також прохав суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.61, 63).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 01.12.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що в заяві від 11.03.2008 року зазначені відомості про бажання відповідача оформити на своє імя платіжну картку кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», отримати кредитний ліміт у сумі 700,00 грн. з базовою процентною ставкою за кредитом - 3% на місяць на залишок заборгованості.
Судом також встановлено, що у доданій до позовної заяви довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 03.04.2008 року, яка містить підпис відповідача ОСОБА_1 , сторони узгодили відповідні умови кредитування, а саме: відсоткову ставку за кредитом (в місяць) - 3,0%, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; два види пені за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) = базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.; розмір штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, - 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.42, 116).
03.04.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 та пін-код до неї (а.с.41, 115 зворот).
Таке приєднання відповідача до запропонованих банком умов вчинене у письмовій формі та відповідає положенням ст.634 ЦК України.
Факт підписання 11.03.2008 року та 03.04.2008 року зазначених вище заяви та довідки про умови кредитування відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.
Крім того, до позовної заяви банком додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які відповідачем ОСОБА_1 не підписані (а.с.117-122).
Згідно інформації, зазначеної у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача по справі ОСОБА_1 , останній 02.04.2008 року був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 із встановленням кредитного ліміту 700,00 грн., який в подальшому 31.12.2009 року був збільшений до 1100,00 грн., 12.11.2010 року - до 1300,00 грн., 27.12.2010 року - до 1500,00 грн., 17.05.2011 року - до 2700,00 грн., 24.06.2011 року - до 3100,00 грн., 25.07.2011 року - до 3700,00 грн., 23.08.2011 року - до 4300,00 грн., 18.02.2014 року - до 5000,00 грн., а станом на 20.07.2018 року - зменшений до 0,00 грн. (а.с.80).
Згідно укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу ОСОБА_1 були надані кредитні картки за № НОМЕР_1 зі строком дії до 03/12, № НОМЕР_2 зі строком дії до 06/15, № НОМЕР_3 зі строком дії 05/17, НОМЕР_4 зі строком дії 02/18 та № НОМЕР_5 зі строком дії до 07/21 (а.с.79).
Факт встановлення на вказаний картковий рахунок відповідача кредитного ліміту в зазначених вище розмірах та використання відповідачем наданих кредитних коштів, в тому числі шляхом зняття готівки, здійснення платежів за телефон та покупок, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 , в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей (а.с.81-90).
Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами.
- 6565,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та
6565,71 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;
- 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;
- 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
- 2294,32 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;
- 0,00 - нарахована комісія.
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 11.03.2008 року відповідачем по справі ОСОБА_1 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та 03.04.2008 року довідки про умови кредитування, в якій сторони погодили умови надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як позичальнику, зокрема, щодо сплати нею відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 11.03.2008 року, виконав взяті на себе зобовязання щодо надання відповідачу грошових коштів, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Натомість відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним кредитним договором не виконувала належним чином, оскільки не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та іншими витратами згідно умов договору.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 2294,32 грн., суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При зверненні до суду з даним позовом в частині нарахування відсотків згідно ст.625 ЦК України банк посилається на те, що їх нарахування передбачено домовленістю сторін відповідно до п.2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції, яка почала діяти з 01.03.2019 року, а саме: в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна голд» (а.с.3).
Разом з тим, Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку в редакції, чинній на дату підписання відповідачем ОСОБА_1 заяви від 11.03.2008 року, витяг з яких був доданий представником позивача до позовної заяви, та довідка про умови кредитування від 03.04.2008 року зазначеної умови щодо сплати відсотків у вказаному вище розмірі не містять (а.с.117-122); належних доказів досягнення між сторонами домовленостей з цього приводу після 01.03.2019 року позивачем під час судового розгляду надано не було, а тому відсутні підстави вважати, що сторони погодили визначений банком розмір процентів за прострочення виконання основного зобовязання, внаслідок чого позивачем не доведено, що саме такий розмір процентів був встановлений кредитним договором.
При цьому судом також враховується, що позивач в своєму розрахунку кредитної заборгованості при визначенні суми відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України із застосуванням відсоткової ставки 84% річних (а.с.114), жодним чином не мотивував нарахування відсотків за період з 01.10.2019 року по 29.02.2020 року саме в такому розмірі 2294,32 грн. (468,41 грн. + 453,3 грн. + 468,41 грн. + 467,17 грн. + 437,03 грн.), не послався на умови договору щодо збільшення встановленого законом (ст.625 ЦК України) розміру відсотків за прострочення виконання грошового зобовязання - 3% річних, не зазначив підстав для визнання заборгованості простроченої, та, як наслідок, і підстав застосування до відповідача такої міри відповідальності за порушення грошового зобовязання.
На підставі викладеного, позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 2294,32 грн., не підлягає до задоволення внаслідок її безпідставності.
Крім того, при ухваленні рішення судом приймається до уваги, що відсутність заперечень відповідача ОСОБА_1 проти позову шляхом подання відзиву на позовну заяву, не свідчить про визнання нею обставин, якими АТ КБ «ПриватБанк» обгрунтовує свої вимоги, та не звільняє позивача від обовязку надати суду належні, допустимі, достатні і достовірні докази існування обставин, на які він посилається в позовній заяві.
Відсутність позову відповідача ОСОБА_1 про визнання кредитного договору від 11.03.2008 року недійсним (оспорювання правочину), також не може бути перешкодою для неврахування її інтересів, як позичальника, під час розгляду справи за позовом банку про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №205/4928/18.
VI. Розподіл судових витрат.
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжного доручення №ZZ420B10VZ від 10.07.2020 року позивачем по справі АТ КБ «ПриватБанк» був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.135).
З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1877 грн. 56 коп. (2102 грн. 00 коп. (100%) - 224 грн. 44 коп. (10,677379%), при цьому 10,677379% = 2294 грн. 32 коп. (сума заборгованості за відсотками, нарахованими згідно ст.625 ЦК України, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1877 грн. 56 коп. (одна тисяча вісімсот сімдесят сім гривень п`ятдесят шість копійок).
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса останнього відомого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Суддя С.Ю.Атаманова