Ухвала

Іменем України

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа №334/1192/20

провадження №61-14495ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

Литвиненко І. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 серпня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - АТ «ЗАЛК») про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мажара О. О. подала клопотання, у якому просила витребувати докази.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня

2020 року клопотання задоволено. Витребувано з АТ «ЗАЛК» відомості та їх документальне підтвердження (належним чином засвідчених копій платіжних документів) щодо сплати єдиного внеску протягом липня

2019 року - лютого 2020 року (з чіткою вказівкою про цільове призначення зазначених платежів-визначення періоду, за який сплачувався внесок).

Витребувано у ГУ ДПС у Запорізький області відомості та їх документальне підтвердження щодо сплати єдиного внеску АТ «ЗАЛК» протягом липня 2019 року - лютого 2020 року (з чіткою вказівкою про цільове призначення сплачених коштів (єдиного внеску) визначення періоду, за який сплачувався внесок).

Не погодившись із зазначеною вище ухвалою суду, АТ «ЗАЛК» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 серпня 2020 року апеляційну скаргу АТ «ЗАЛК» на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 серпня 2020 року повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про витребування доказів окремо від рішення частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено.

30 вересня 2020 року АТ «ЗАЛК» звернулося із касаційною скаргою наухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 серпня 2020 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року поновлено

АТ «ЗАЛК» строк на касаційне оскарження судового рішення, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання доказів на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Вимоги ухвали суду касаційної інстанції заявником виконано.

У касаційній скарзі АТ «ЗАЛК» просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційним судом неправильно застосовано положення частини першої статті 389 та пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що при постановленні оскарженої ухвали апеляційним судом не було враховано, що клопотання позивача про витребування доказів не містить вказівки щодо обставин, які можуть підтвердити витребувані документи, а також не зазначено вжиті особо, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, та докази вжиття таких заходів.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал місцевого суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Оскарження ухвал суду першої інстанції про витребування доказів, у наведеній вище статті 353 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право апеляційного оскарження ухвал місцевого суду окремо від рішення суду, не передбачено.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається порушення судами норм процесуального права. Правильність застосування норм ЦК України є очевидною.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 серпня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська