Ухвала

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 520/13358/17

провадження № 61-17833ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Київського районного суду міста Одеси

від 27 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глушко 22», ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, про скасування розпорядження, визнання свідоцтва недійсним та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Київського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскількиу порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

За подання вказаної касаційної скарги скаржнику слід сплатити

13 536,40 грн судового збору.

У касаційній скарзі Київська районна адміністрація Одеської міської ради порушує клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання мотивоване тим, що Київська районна адміністрація є виконавчим органом Одеської міської ради. Фінансування районної адміністрації здійснюється з бюджету міста відповідно до затвердженого кошторису. На виконання вимог статті 392 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» Київською районною адміністрацію Одеської міської ради вже видано розпорядження на сплату судового збору у розмірі 13 536,40 грн за подачу до суду касаційної скарги на вищевказані судові рішення. Проте, Київська районна адміністрація Одеської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів, а процедура перерахування коштів з місцевого бюджету є складною та тривалою, для перерахування суми сплаченого судового збору через рахунок в органах державного казначейства потрібен час.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями

статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку

і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відстрочення від сплати судового збору, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Враховуючи зазначене, клопотання Київської районної адміністрації Одеської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Таким чином, Київській районній адміністрації Одеської міської радислід сплатити суму судового збору у розмірі 13 536,40 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському район/Печерський район/22030102; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Київської районної адміністрації Одеської міської ради про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Київської районної адміністрації Одеської міської ради

на рішення Київського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська