КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, постановлене суддею Шевченко Т.М. 07 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 11 січня 2019 року Каліфорнійським державним департаментом охорони здоров`я щодо записів актів громадянського стану округу Санта Клара Сполучених Штатів Америки, державний реєстраційний номер 096, обґрунтовуючи тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, відсутнє порозуміння і повага одне до одного, сторони у справі мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, що призвело до повного взаємного відчуження, сім`я фактично не існує, сторони проживають окремо, дітей від шлюбу не мають.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 січня 2019 року Каліфорнійським державним департаментом охорони здоров`я щодо записів актів громадянського стану округу Санта Клара, державний реєстраційний номер 096. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та закрити провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що суд першої інстанції дійшов невірних висновків, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, оскільки сторони продовжують зустрічатися, позивач надає матеріальну підтримку відповідачу, вітає з важливими датами. Зазначає, що відповідач з березня 2020 року перебуває на території США. Вказує, що суд не надав оцінки та не врахував таку істотну обставину як вагітність відповідача.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 11 січня 2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований 11 січня 2019 року Каліфорнійським державним департаментом охорони здоров`я щодо записів актів громадянського стану округу Санта Клара Сполучених Штатів Америки, державний реєстраційний номер 096. Наведене стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, перекладеного на українську мову та засвідченого у встановленому законом порядку.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з частиною другою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року.

Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі.

У суді апеляційної інстанції представники відповідача посилалися на вагітність ОСОБА_2 , надавши форму звіту про вагітність ( а.с.176-177 том 1).

Як вбачається із зазначеного документу від 27.07.2020 в ньому не зазначено про вагітність саме відповідача по справі ОСОБА_2 , а лише запропоновано лікарю перевірити цю обставину, та зазначено, що « ця форма надається заявнику для надання лікареві під час огляду. Заявник повинна повернути її працівникові з підписом лікаря». Тобто, на думку суду, це є направленням пацієнта на огляд щодо вагітності, а не довідка про вагітність.

Достовірних доказів вагітності відповідача на час розгляду справи представники суду не надали.

01.07.2019 на час звернення позивача до суду із позовом про розірвання шлюбу , дані про вагітність дружини були відсутні.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довела, що вона перебуває у стані вагітності на час розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції були прийняті міри для примирення сторін, справа у провадженні судів перебуває більше року, однак, як пояснив представник позивача примирення між сторонами не відбулося, він не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем та просить його розірвати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог , оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційних скаргах..

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року скасувати, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: