Справа № 315/1620/20
Номер провадження № 2/315/491/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.

за участю секретаря Браціло І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

09.11.2020 року надійшла відповідь на запит в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

11.11.2020 року ухвалою судді позовна заява прийнята до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду на 04.12.2020 року.

04.12.2020 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з заявою про залишення позову без розгляду, оскільки вона примирилася з відповідачем (а.с.19).

У судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не надала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що розгляд справи можливо провести за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справ, суд у судовому засіданні дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст.8 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 закону «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності пред`явлення позову це є правом позивача, саме нею надана заява про залишення її позову без розгляду, тому суд дійшов висновку про задоволення такої заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 257, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої було залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Повний текст ухвали складено 04.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. О. Романько