Справа № 513/1051/20
Провадження № 2-н/513/80/20
Саратський районний суд Одеської області
С У Д О В И Й Н А К А З
03 грудня 2020 року суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,
В С Т А Н О В И В:
26 листопада 2020 року заявник звернувся до Саратського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 782,57 гривень, три відсотка річних у розмірі 20,07 гривень та інфляційні витрати у розмірі 28,39 гривень, а також сплачений судовий збір в розмірі 210,20 гривень.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2020 року справа розподілена судді Рязановій К.Ю.
Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яка надійшла до суду 02 грудня 2020 року за ЕП-1524/20-Вх, ОСОБА_1 29 листопада 1999 року змінила прізвище на « ОСОБА_2 » та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддею встановлено, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області.
Розглянувши заяву, на підставі:
- балансу абонента ОСОБА_1 , рахунку за електроенергію за жовтень 2020 року, відповідно до якого у боржника є заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 782,57 гривень; розрахунку 3 % річних у розмірі 20,07 гривень та інфляційних витрат у розмірі 28,39 гривень;
- п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, згідно якого судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;
- ст. 205 ЦК України, відповідно до якої правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням;
- ст. 526 ЦК України, згідно якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
- ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідно до якої постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті;
- п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» № 312 від 14 березня 2018 року, згідно з яким укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом;
- абзацом 5 п. 13 розділу XVII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідно до якого фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема факт споживання електричної енергії;
- п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з яким індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;
- ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищенаведене, керуючись вимогами ст. ст. 141, 160, 161, 162, 167, 168, 169, 170 ЦПК України, суддя, -
Н А К А З А В :
Повідомити про те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Роз`яснити боржнику, що згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Надіслати боржнику копію судового наказу разом з копією заяви заявника та копіями доданих до неї документів.
Суддя К. Ю. Рязанова