Єдиний унікальний номер 142/309/20
Номер провадження 2/142/302/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 грудня 2020 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області
Головуючого судді Щерби Н. Л.,
з участю секретаря Ласки Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до Піщанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем 25 липня 2017 року, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 1777, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " та стягнути з відповідача по справі судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 25 липня 2017 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, в зв`язку з чим в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, та спільне проживання в таких умовах стало неможливим, в зв`язку з чим, вони з відповідачем стали проживати окремо. А тому, вважає, що подальше збереження шлюбних відносин є неможливим та буде негативно впливати на їхні інтереси та на інтереси неповнолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. Також, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання сина, який проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, та у зв`язку з тим, що батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей, з метою забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового духовного, морального, соціального розвитку дитини просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.
Ухвалою суду від 04 червня 2020 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання, розгляд справи постнаовлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року в даній цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 03 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гордаш Н. М. не з`явилися, проте від представника позивача на адрес суду надійшло клопотання, відповідно до якого вона просить розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 03 грудня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце судових засідань, призначених на 01 жовтня 2020 року, 03 грудня 2020 року, був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.4).
Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви представника позивача про підтримання позовних вимог.
Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.
Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім`єю сторони не проживають, миритися не бажають.
Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).
Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини, порушує особисті немайнові права позивача, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
На цьому ж, наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатння переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області від 27 травня 2020 року № 563 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 , та разом з нею проживаєсина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає.
Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум дітей віком від дітей віком до 6 років з 01 грудня 2020 року становить 1921 гривню.
Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).
Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, частину якого віддавати на утримання своєї неповнолітньої дитини, оскільки зворотнього під час судового розгляду не доведено, враховуючи, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку, беручи до уваги рівний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі за вибором позивача в розмірі, що становитиме 2000 гривень на дитину щомісячно, оскільки стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, аліменти в даному розмірі є більшими ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не поставлять відповідача в скрутне матеріальне становище.
При вирішенні питання про судові витрати, суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно, суд з урахуванням задоволення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок за вимогою про розірвання шлюбу .
Також, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок, у розмірі, який підлягав сплаті при зверненні з вказаним позовом до суду.
В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено квитанцію № 9 від 22 травня 2020 року, згідно якої адвокат Гордаш Н. М. отримала від ОСОБА_1 за надання юридичної допомоги гонорар в розмірі 1184 гривні 20 копійок.
Враховуючи, надані позивачем докази, беручи до уваги категорію справи, час, витрачений адвокатом на підготовку та складання позовної заяви, обсяг доказів, які долучені до позовної зяави, враховуючи, що адвокат Гордаш Н. М. участі в судових засіданнях по даній справі не брала, адвокатських запитів, пов`язаних з її розглядом не направляла, з матеріалами справи не знайомилася, подавала на адресу суду заяву про розгляд справи без їхньої з позивачем участі та про підтримання позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 500 гривень сплачених за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 25 липня 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 1777.
Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 01 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів, відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати за надання правничої допомоги в розмірі 500 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий;

представник позивача - адвокат Гордаш Надія Миколаївна, повноваження якої підтверджуються ордером серії ВН №133234

Суддя: