Справа № 307/624/17
Провадження № 2/307/881/20
УХВАЛА

03 грудня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши заяву позивача за первинним позовом, яка є відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Чопик В.В. від розгляду цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, Тячівська міська рада Закарпатської області про визнання заповіту недійсним, встановлення нікчемності довіреності та правочину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Тячівської міської ради Закарпатської області, де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первинним позовом, яка є відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 надіслала до суду клопотання в якому заявила відвід головуючому по даній справі судді Чопик В.В. посилаючись на те, що раніше у іншій справі суддею Чопик В.В. вже виносилося рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на оспорювану земельну ділянку, яким за ОСОБА_2 було визнано право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,42 га, що розташована на території Тячівської міської ради і належала ОСОБА_7 ) на підставі державного акту/ III-ЗК №024751. На підставі такого рішення суду на її Ім`я було оформлено оспорюваний державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №459764 від 25.12.2008р. За результатами розгляду її апеляційної скарги, рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 11.02.2016 р. рішення Тячівського районного суду від 07.05.2007р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017р. рішення апеляційного суду від 11.02.2016р. залишено без змін.

У даній справі (№307/624/17) предметом судового розгляду, зокрема, о встановлення права власності на ту ж саму земельну ділянку, визнання недійсним державного акту на неї, позивачем так само є ОСОБА_2 . Таким чином, при розгляді даної справи суддею Чопик В.В. існують сумніви у його об`єктивності, оскільки даний суддя вже мав сформований погляд щодо питання визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою ОСОБА_2 .

Крім цього, 26.11.2020 р. з реєстру судових рішень їй стало відомо про винесення 21.05.2020р. суддею Чопиком В.В. ухвали, якою від Тячівського відділу ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України витребувано документи, а саме: заяви про бажання укласти шлюб від імені її батьків, заяви про визнання батьківства та копії актових записів про укладення шлюбу з особистими підписами сторін, про зміну мого прізвища та підстав внесення цих змін. Також вона дізналася про винесення 03.11.2020 р. суддею Чопиком В.В. ухвали, якою витребувано від Тячівського відділу ДРАЦСу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України оригінали запису акта про народження № 77 від 30.06.1993 року щодо її народження та запису акта про встановлення батьківства № 22 від 30.06.1993 року. Актового запису про шлюб її батьків № 7 від 20.01.2006р. Вказані ухвали винесено з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального законодавства, зокрема: 1) Докази, що витребовуються даними ухвалами не стосуються предметів позовів, що розглядаються у справі №307/624/17, не мають значення для її вирішення; 2) Особи (їх представники), що заявляли клопотання про витребування доказів, згідно як чинного сімейного законодавства України, так і законодавства про шлюб та сім`ю, що було чинним до 2004 року не відносяться до суб`єктів, які вправі оспорювати питання шлюбних, сімейних відносин її сім`ї, походження та членів її сім`ї, питання батьківства щодо неї, оскільки законодавством чітко визначено коло осіб, яким право такого оспорювання надається, порядок та строки оспорювання; 3) Про час та місце розгляду клопотання про витребування доказів її та її представника не було повідомлено, що позбавило можливості довести до відома суду свої заперечення та доводи щодо його безпідставності та незаконності його вимог. Дослідження в справі таких «доказів» призводить не до повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, а, навпаки, до розпорошування уваги суду на обставини, що не мають значення для справи і затягування її розгляду. Тому просить відвести суддю Чопик В.В від розгляду вказаної справи.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачено ст. 36 ЦПК України.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу урегульовано ст. 40 ЦПК України, відповідно до ч. 3 якої якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п.7 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п.11 ч.1 ст.253 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки прийняття рішення суддею у іншій цивільній справі, між тими самими сторонами, не може бути підставою для відводу, також не може бути підставою для відводу і розгляд клопотань про витребування доказів у відсутності учасника процесу, а тому провадження у справі слід зупинити до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 247 252, 253 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача за первинним позовом, яка є відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Чопик В.В. визнати необґрунтованою.

Провадження у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна, Тячівська міська рада Закарпатської області про визнання заповіту недійсним, встановлення нікчемності довіреності та правочину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Тячівської міської ради Закарпатської області, де треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - зупинити до вирішення питання про відвід.

Заяву про відвід судді передати до канцелярії Тячівського районного суду для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст.33 ЦПК України.

Ухвала у частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: Чопик В.В.