КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Желепи О.В.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконним наказ директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 02.04.2018 року №22-ВК в частині застосування до ОСОБА_1 , як завідувача відділу безпеки на транспорті Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», дисциплінарного стягнення у виді догани.

Просив скасувати наказ директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 02.04.2018 року №22-ВК в частині застосування до ОСОБА_1 , як завідувача відділу безпеки на транспорті Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», дисциплінарного стягнення у виді догани.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він працює у ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» на посаді завідувача відділу безпеки на транспорті.

Вказував, що згідно з наказом по особовому складу про застосування дисциплінарних стягнень від 02.04.2018 року №22-ВК про застосування дисциплінарних стягнень, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, а саме: оголошено догану за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, не вжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, чим він порушив п.п.4.17, 7.1 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року, порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року, чим він порушив п.п.4.28, 7.1, 7.2 посадової інструкції №ПІ-3-43-22-16.01 від 29.01.218 року. З даним наказом позивача ознайомлено під підпис 04.04.2018 року.

Позивач вважав, що наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани є неправомірним, безпідставним та таким, що порушує його трудові права. Позивач не вчиняв дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і у повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки.

Накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани відбулося на ґрунті особистої неприязні та упередженому ставленні директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» до позивача.

Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося внаслідок нібито двох дисциплінарних проступків позивача.

Проте, кожен із зазначених відповідачем дисциплінарних проступків не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставним, надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з наступним.

Зазначав, що ні колективним договором, ні посадовою інструкцією не передбачено обов`язок позивача належно організовувати організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, щоб не призводити до виробничих конфліктів, вживати заходів усунення виробничого конфлікту. Отже, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання неіснуючого обов`язку.

Більше того, відповідач посилається на п.4.17 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року, який передбачає обов`язок позивача, зокрема, координувати діяльність співробітників ВБТ і забезпечувати виконання планових завдань, згідно з дорученим напрямом діяльності. В матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази невиконання позивачем вказаного пункту інструкції, оскільки планові завдання виконувались та їх обсяг навіть перевищував необхідні показники, досягнення яких можливе лише за належної координації діяльності співробітників ВБТ. Робота у відділі розподілялася рівномірно.

Отже, позивач не міг жодним чином передбачити виникнення конфлікту між працівниками, оскільки такі конфлікти виникають через людський фактор і не залежать від виконання чи невиконання керівником своїх трудових обов`язків. Проводити опитування та виявляти відношення одного працівника до іншого до обов`язків позивача не входить.

Стосовно порушення позивачем дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року зазначив, що він не був ознайомлений з наказом №02/А від 31.01.2018 року про перенесення робочих днів у 2018 році, а отже не був проінформований про істотну зміну умов праці. Таким чином, є незаконним та безпідставним застосування дисциплінарного стягнення до позивача у зв`язку з прогулом 03.03.2018 року.

Крім того, вказаний наказ був виданий з порушенням строків, передбачених ст.67 КЗпП України, а саме, 31.01.2018 року, тобто за 32 дні до дати перенесення робочого дня на вихідний.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, чим він порушив вимоги п.п.4.17., 7.1 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року».

Стягнуто з ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що посилання суду першої інстанції на електронне листування є необґрунтоване, в той час як позивач ставив під сумнів достовірність такого доказу та його відповідність оригіналу. Крім того, суд вважав, що факт обізнаності ОСОБА_1 про перенесення робочого дня на вихідний підтверджений службовою запискою від 06.03.2018 року, в якій позивач повідомив, що його не було 03.03.2018 року на роботі, оскільки він завершував свої сімейні справи.

Вказував, що ОСОБА_1 дізнався про робочий день 03 березня 2018 року, в той самий день з телефонної розмови з колегою і сприйняв це на власний рахунок, як прогул. Про обов`язок ДП «ДержавтотрансНДІпроект» повідомити його завчасно про перенесення робочого дня та відсутність в його діях проступку ОСОБА_1 дізнався після звернення до Адвокатського об`єднання та надання юридичної консультації. Весь час до цього позивач дійсно вважав, що здійснив прогул, оскільки мав би сам дізнатися про робочий день 03 березня 2018 року. Тому, ОСОБА_1 написав під тиском службову записку від 06.03.2018 року, оскільки не в інтересах ДП «ДержавтотрансНДІпроект» було роз`яснювати позивачу його права та акцентувати увагу на порушенні відповідачем прав працівника. Таким чином, позивач також підписав коригуючий табель, що за переконанням суду безумовно свідчить про прогул позивача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію останнім діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, не вжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, а тому наказ директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, чим він порушив вимоги п.п. 4.17., 7.1 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року», а тому вважав наказ незаконним та таким, що підлягав скасуванню.

Також суд вважав, що позивачем не доведено належними доказами поважності відсутності на робочому місці 03 березня 2018 року, протиправних дій відповідача при оголошенні догани, а тому у задоволенні вимог про визнання незаконним і скасування наказу директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03 березня 2018 року вважав необхідним відмовити.

Крім того, суд зазначав, що позивач, як завідувач відділу безпеки на транспорті в ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», у підпорядкуванні якого перебувають працівники, зобов`язаний бути обізнаним про перенесення робочих днів у зв`язку зі святами, для забезпечення належної організації роботи відділу, оскільки згідно його посадової інструкції він координує діяльністю співробітників ВБТ і забезпечує виконання планових завдань.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що наслідки неналежної організації діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту виразилось у тому, що з вини керівника ОСОБА_1 один з провідних структурних підрозділів Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» відділ безпеки на транспорті, яким він керує, вже більше року розпадається.

ОСОБА_1 фактично протиставив себе іншим працівникам відділу, з особливих мотивів. У цьому відділі відсутня злагоджена робота, постійні конфлікти, в результаті чого троє провідних працівників відділу: інженер 1 категорії відділу безпеки на транспорті Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» ОСОБА_2 , інженери 2 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали директору Підприємства заяви про переведення до інших структурних підрозділів, оскільки не можуть працювати в умовах конфлікту, які створив для них ОСОБА_1 .

У відділі безпеки на транспорті за участю керівника відділу ОСОБА_1 створилося таке внутрішнє робоче середовище, яке не сприяє нормальній робочій обстановці та виробничому процесу, що суперечить п.6.2 Статуту ДП.

Що стосується прогулу на роботі, то зазначили, що на виконання наказу Міністерства інфраструктури України від 29.01.2018 року №42-К «Про перенесення робочих днів» директор Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» видав наказ від 31.01.2018 року №02/А «Про перенесення робочих днів у 2018 році», яким затверджено перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня для працівників ДП.

Протоколом засіданні профспілкового комітету ДП від 31.01.2018 року №02/А «Погодження перенесення робочих днів у 2018 році» було погоджено перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 09 березня на суботу 03 березня для працівників ДП.

Наказ від 31.01.2018 року за №02/А був належним чином доведений до відома всім працівникам підприємства, в тому числі позивачу, 31.01.201 року в електронному вигляді на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, 23.02.2018 року завідувач відділу кадрів ОСОБА_5 направляв всім працівникам підприємства, в тому числі і позивачу, лист нагадування про перенесення робочих днів, де було вказано, що 03.03.2018 року робочий день.

Як вбачається зі службової записки №СЗ-3.43-23/05 від 03.03.2018 року завідувача відділу кадрів ДП, ним було виявлено, що 03.03.2018 року на роботі був відсутній позивач, про що складено комісійно акт №1 про відсутність позивача на роботі 03.03.2018 року.

Відповідно до акту №1 про відсутність на роботі 03.03.2018 року завідувача відділу безпеки на транспорті ДП ОСОБА_1, останнього з невідомих причин не було на робочому місці з 09.30 год. до 15.40 год. впродовж всього робочого дня.

З урахуванням викладеного вважали, що позовні вимоги підлягали до задоволення.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 працює в ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 01.11.2002 року. Наказом по особовому складу «Про результати атестації наукових працівників ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 22.04.2011 року №48-ВК, ОСОБА_1 затверджено на посаді завідувача відділу безпеки на транспорті.

02 квітня 2018 року наказом ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК «Про застосування дисциплінарних стягнень» ОСОБА_1 було оголошено догану за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, чим він порушив вимоги п.п.4.17, 7.1 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року та порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року, чим він порушив п.п.4.28, 7.1, 7.2 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року.

Позивач вважав, що наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани є неправомірним, безпідставним та таким, що порушує його трудові права, так як він не вчиняв дисциплінарних проступків, не порушував трудової дисципліни та належним чином і у повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки.

Так, встановлено, що для оголошення позивачу догани було дві підстави, а саме «за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту» та «за порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року».

05 березня 2018 року та 06 березня 2018 року директору ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» надійшли доповідні записки від інженера 2 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_6 та інженера 1 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_2, інженерів 2 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про конфліктну ситуацію у відділі між ними. На підставі вказаних доповідних записок Комісією ДП було проведено службове розслідування, за результатами якого було підготовлено та надано директору ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» акт службового розслідування з рекомендаціями застосування дисциплінарних стягнень відносно позивача. Позивач вважав, що вказані доповідні записки не є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, про вказаний конфлікт йому не було відомо до того моменту, як його було запрошено Комісією для надання пояснень по вказаному факту. При цьому, представники відповідача заперечуючи проти обставин, викладених позивачем, зазначили, що з вини керівника відділу ОСОБА_1 - відділ безпеки на транспорті, яким він керує, вже більше року розпадається, ОСОБА_1 фактично протиставив себе іншим працівникам відділу, з особистих мотивів. У цьому відділі відсутня злагоджена робота, постійні конфлікти.

На підставі наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що такі твердження не відповідають дійсності, оскільки показники роботи відділу безпеки на транспорті відповідали вимогам ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» і такі твердження є лише припущенням.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з Положенням про відділ безпеки на транспорті №ПП-1.16/3.41-03/16, затвердженим директором ДП Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» 30.06.2017 року відділ безпеки на транспорті (ВБТ) в особі завідувача ВБТ несе відповідальність за якість та своєчасність виконання покладених на ВБТ цим Положенням завдань і функцій, зокрема відповідає за неналежну організацію роботи підпорядкованого персоналу ВБТ відповідно до цього Положення; недотримання працівниками ВТБ правил внутрішнього трудового розпорядку виробничої та трудової дисципліни, Кодексу поведінки етичних норм для працівників підприємства, Антикорупційної програми, вимог нормативно-правових актів, правил, інструкцій з питань охорони праці, цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, виробничої санітарії.

Посадовою інструкцією завідувача відділу безпеки на транспорті (ВБТ) №ПІ-3.43-22- 16.01, затвердженою директором ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» 29.01.2018 року, передбачено, що завідувач ВБТ у своїй діяльності керується, серед іншого, Положенням про ВБТ (п.п.3.3).

Як вбачається з п.4.17 Посадової інструкції позивача, завідувач ВБТ координує діяльність співробітників ВБТ і забезпечує виконання планових завдань згідно з дорученим напрямом діяльності.

За п.7.1 Посадової інструкції позивача завідувач ВБТ несе дисциплінарну відповідальність за невиконання або неналежне виконання функцій, що визначені Положенням про ВБТ та цією посадовою інструкцією.

Отже, Посадовою інструкцією позивача та Положенням про ВБТ передбачено обов`язок позивача належно організувати діяльність працівників ВБТ, а також передбачено відповідальність позивача за неналежну організацію роботи підпорядкованого персоналу ВБТ.

Встановлено, що планові показники відділом безпеки на транспорті виконувались, а саме, за січень-серпень 2018 року за рахунок цього напрямку виконано майже 66,9 % всіх науково-технічних робіт відділу. Проти вказаних обставин не заперечували представники відповідача.

Таким чином, показники відділу залежать від покладених керівником підприємства, в даному випадку позивачем, функцій (напрямків робіт) на відділ та від належної координації керівником відділу діяльності, що і було зроблено позивачем.

Суд вірно вважав необґрунтованими доводи представників відповідача про те, що керівник підприємства поклав на відділ певні функції і це вже забезпечує планові показники, а не злагоджена робота працівників відділу.

Відповідач у відзиві відображає обставини щодо конфлікту інженера 2 категорії відділу безпеки на транспорті ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» ОСОБА_6 та завідувача сектору ОСОБА_7 .

Проте, вказаний конфлікт не мав жодного відношення до позивача. Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, є незрозумілим, яким чином даний конфлікт, який виник через людський фактор, підтверджує законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію позивачем діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, не вжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту.

Відповідач також посилається на доповідну записку від 06.03.2018 року від інженера 1 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_2, інженерів 2 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_3, ОСОБА_4 .

Проте, у зазначеній доповідній записці працівники скаржилися, що після приходу у цей відділ нової людини - ОСОБА_6 почалися конфліктні ситуації у відділі.

Отже, як вірно вказано судом, працівники відділу безпеки на транспорті не мали жодних конфліктів з позивачем, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не змогли знайти спільної мови з ОСОБА_6 .

Разом з тим, позивач не міг знати та передбачити виникнення конфлікту, оскільки такі конфлікти виникають через людський фактор і не залежать від виконання чи невиконання керівником своїх обов`язків.

Єдиним доводом для притягнення позивача до відповідальності є викладена у доповідній записці від 06.03.2018 року інформація, про те що ОСОБА_1 перевищує свої повноваження (негативне відношення до підлеглих, постійне моральне приниження).

Проте, вказані обставини жодними доказами не були підтвердженими, а мотиви такого викладу обставин стосовно керівника можуть бути різними (принципова позиція керівника щодо кадрової політики, амбіції працівників на посаду завідувача відділу безпеки на транспорті, тиск з боку керівництва тощо).

Отже, доповідна записка ОСОБА_6 та доповідна записка інженера 1 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_2 , інженерів 2 категорії відділу безпеки на транспорті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є доказом вчинення дисциплінарного проступку позивачем, а лише підтверджує факт виникнення суперечностей між працівниками через людський фактор.

Також встановлено, що лише після написання доповідної записки підлеглими ОСОБА_1 він дізнався про виробничий конфлікт і очевидно, не міг попередньо вжити заходів для його усунення, так як не знав про нього.

Зазначене підтвердив і відповідач у своєму відзиві, зазначивши, що в ході опитування 16.03.2018 року завідувач відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 на запитання Комісії: «Які Ви вжили заходи, як керівник підрозділу, для усунення вищевказаного конфлікту у підпорядкованому Вам відділі?», ОСОБА_1 відповів: «треба їх зібрати разом та поговорити».

Щодо тверджень відповідача про непропорційний розподіл робочого часу, то суд вірно не прийняв їх до уваги, оскільки відповідач порівнює роботу ОСОБА_6 , яка відпрацювала 91,5 людино-день та ОСОБА_4 , який відпрацював 50,7 людино-днів. При цьому вказане порівняння обсягу робіт ОСОБА_6 лише з ОСОБА_4 є незрозумілим, тоді як у відділі наявні й іншій працівники в порівняння яких відповідач не приводить.

Крім того, вказана різниця не є явно непропорційною та до позивача не надходило жодних заяв або письмових листів від ОСОБА_4 з проханням збільшити обсяги його роботи, так само як і від інших працівників.

Вказаного відповідачем не спростовано.

Тому висновки відповідача стосовно непропорційного розподілу робочого часу суд вірно вважав суб`єктивними та необґрунтованими.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), активним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За ст.141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Як вбачається з вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З врахуванням вищенаведеного судом вірно не встановлено підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію позивачем діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, не вжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, а тому наказ директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, чим він порушив вимоги п.п. 4.17., 7.1 посадової інструкції №ПІ-3.43-22-16.01 від 29.01.2018 року» і вважав наказ незаконним та таким, що підлягав скасуванню.

Щодо обставин притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежну організацію діяльності працівників відділу безпеки на транспорті, що призвело до виробничого конфлікту, невжиття заходів для усунення цього виробничого конфлікту, що викладені у заявах свідка від 04.10.2018 року та 15.01.2019 року, то суд вірно не прийняв їх до уваги, так як дані судження є упередженими і такими, що не розкривають об`єктивної картини справи.

Також, вони не спростовують висновків суду щодо вирішення даного спору.

Що стосується вимог позивача про визнання незаконним і скасування наказу директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року, то, позивач при зверненні з вказаними вимогами до суду посилався на те, що він не був ознайомлений з наказом №02/А від 31.01.2018 року про перенесення робочих днів у 2018 році, а тому не був проінформований про істотну зміну умов праці. Електронне повідомлення на його поштову скриньку вважав неналежним доказом його ознайомлення з наказом.

Він також вважав, що вказаний наказ був виданий з порушенням строків, передбачених ст.67 КЗпП України, а саме, 31.01.2018 року, тобто, за 32 дні до дати перенесення робочого дня на вихідний.

Так, Кабінетом міністрів України було видано Розпорядження від 11.01.2018 року №1-р «Про перенесення робочих днів», в якому чітко прописуються рекомендації керівникам підприємств, установ та організацій для працівників, яким встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями в суботу та неділю, перенести у 2018 році робочий день з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня.

Вказане розпорядження було оприлюднено у встановленому законом порядку, тому перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня - це загальновідомий факт.

Згідно з Наказом уповноваженого органу управління - Міністерства інфраструктури України від 29.01.2018 року №42-К «Про перенесення робочих днів» рекомендовано керівникам підприємств, установ та організацій, що знаходяться у сфері управління Мінінфраструктури, а саме, таким підприємством є ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», з урахуванням специфіки діяльності перенести робочий день з 9 березня на 3 березня.

На виконання Наказу Міністерства інфраструктури України від 29.01.2018 року №42-К «Про перенесення робочих днів» директор ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» видав наказ від 31.01.2018 року №02/А «Про перенесення робочих днів у 2018 році», яким затверджено перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня для працівників ДП.

Протоколом засідання профспілкового комітету ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 31.01.2018 №02-А «Погодження перенесення робочих днів у 2018 році» було погоджено перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня для працівників ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут».

Наказ ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 31.01.2018 № 02/А «Про перенесення робочих днів у 2018 році» був належним чином доведений до відома всім працівникам ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», в тому числі позивачу, 31 січня 2018 року в електронному вигляді на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане підтверджується листом розсилки наказу ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 31.01.2018 року №02/А, та довідкою, виданою завідувачем відділу комп`ютерних систем та інформаційної безпеки ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 17.09.2018 року про склад груп розсипок офіційного поштового серверу ДП, в тому числі групи ІНФОРМАЦІЯ_1, де є електронна адреса позивача.

Відповідно до п.10.7.17 СТП 19-0701:2014, «Інструкція з діловодства в ДП «Державтотрансндіпроект», що затверджене директором ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» 20.12.2013 року (витяг з СТП 19-0701:2014 додається), встановлено, що відправлення електронних копій службових документів здійснюють за дорученням директора.

23.02.2018 року завідувач відділу кадрів ОСОБА_5 направляв всім працівникам підприємства, в тому числі і позивачу, електронний лист нагадування про несення робочих днів, де було вказано, що 03.03.2018 року - робочий день.

Вказане підтверджується електронним листом нагадування ОСОБА_5 стосовно перенесення робочих днів, який розісланий 23.02.2018 року о 15 год. 34 хв., що підтверджується повідомленням на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 всіх працівників ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» про перенесення робочих днів в 2018 році, в тому числі про перенесення робочого дня від 9 березня 2018 року на 3 березня 2018 року (на суботу).

Також підтвердженням належного повідомлення є довідка, видана завідувачем відділу комп`ютерних систем та інформаційної безпеки ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 17.09.2018 року про склад груп розсипок офіційного поштового серверу ДП, в тому числі групи ІНФОРМАЦІЯ_2. де є електронна адреса позивача.

Як вбачається зі службової записки №СЗ-3.43-23/05 від 03.03.2018 року завідувача відділу кадрів ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», ним було виявлено, що 03.03.2018 року на роботі відсутній позивач, про що складено комісійно Акт №1 про відсутність позивача на роботі 03.03.2018 року.

Відповідно до Акту №1 про відсутність на роботі 03.03.2018 завідувача відділу безпеки транспорті ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» ОСОБА_1 , останнього з невідомих причин не було на робочому місці від 9 год. 30 хв. до 15 год. 40 хв. впродовж всього робочого дня (протягом більше ніж 5 годин робочого часу).

Згідно з вимогами ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення керівнику ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від позивача надійшли пояснення у вигляді службової записки від 06.03.2018 №СЗ-1.16-08/07 «Щодо надання інформації».

У вказаній службовій записці позивач повідомив директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» про те, що його не було 03.03.2018 року на роботі, оскільки він завершував свої сімейні справи, тому знаючи, що його куратора - заступника ректора з наукової роботи ОСОБА_8 не було на роботі, позивач телефоном відпросився у заступника директора з наукової роботи ОСОБА_9 .

Отже, цією службовою запискою позивач підтвердив факт невиходу на роботу 03.03.2018 року, а також того, що йому було відомо про те, що 03.03.2018 - робочий день, оскільки він телефоном попереджав ОСОБА_9 про свою відсутність того дня на роботі.

Наказом ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 30.08.2017 року №63 «Щодо встановлення повноважень та взаємодії керівництва ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» встановлено взаємодію між директором та його заступниками на період відпусток, хвороб та перебування у відрядженні.

Відповідно до цього наказу питання щодо своєї відсутності на робочому місці 03.03.2018 року позивач повинен був вирішувати безпосередньо з заступником директора з наукової роботи ОСОБА_11, а в разі його відсутності з заступником директора з наукової роботи ОСОБА_10 .

Згідно з п.4.2. Посадової інструкції заступника директора з наукової роботи ОСОБА_9 №ПІ-3.43-22-21.03 від 23.10.2017 року відділ безпеки на транспорті, який очолює позивач, не підпорядкований ОСОБА_9 .

Як вбачається з письмових пояснень заступника директора з наукової роботи ОСОБА_9 від 17.09.2018 року, 03.03.2018 року дійсно позивач телефонував йому у першій половині дня 03.03.2018 року стосовно відсутності його на роботі 03.03.2018 року. Вказані письмові пояснення є доказом того, що позивач знав, що 03.03.2018 року був робочий день.

В ході службового розслідування був опитаний заступник директора з наукової роботи ОСОБА_9 (протокол № 2), який підтвердив факт відсутності позивача на роботі 03.03.2018 року.

Також, з письмових пояснень працівників відділу безпеки на транспорті ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від 14.09.2018 року, 17.09.2018 року, вбачається, що позивач був належним чином ознайомлений з наказом директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 31.01.2018 року №02/А «Про перенесення робочих днів у 2018 році», яким затверджено перенесення у 2018 році робочого дня з п`ятниці 9 березня на суботу 3 березня для працівників ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», а вказаними поясненнями було підтверджено факт відсутності позивача на роботі 03.03.2018 року протягом дня.

Відповідно до Табеля обліку використання робочого часу відділу безпеки на транспорті ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» за березень 2018 року, який 30.03.2018 року підписаний ОСОБА_1 , 03.03.2018 зазначено як робочий день.

У Коригуючому табелі обліку використання робочого часу за березень 2018 року відділу безпеки на транспорті ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 13.05.2018 року, який підписав позивач, як керівник цього структурного підрозділу, є відмітка «ПР», яка означає «прогул» у позивача - завідувача відділу ОСОБА_1 .

Отже, відповідачем було зафіксовано факт відсутності 03.03.2018 року позивача на робочому місці, тобто прогул 03.03.2018 року.

Власноручно підписавши коригуючий табель, позивач фактично визнав свій прогул 03.03.2018 року. День прогулу позивачу не було оплачено, що підтверджується довідкою ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 17.09.2018 року за №3.47-05/668.

Таким чином, судом достовірно встановлено факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 03.03.2018 року та факт того, що позивач був обізнаний про те, що 03.03.2018 року є робочим днем.

Встановлено, що відповідачем був дотриманий порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбачений статтею 149 КЗпП України та відібрано у позивача письмові пояснення. Крім того, від позивача прийнято усні пояснення Комісією з службового розслідування, утвореною розпорядженням директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 12.03.2018 року №02/р «Щодо проведення службового розслідування» та розпорядженням директора ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» від 23.08.2018 року №03/р «Щодо продовження строку проведення службового розслідування» про що складений відповідний протокол засідання комісії №2. Позивач в установленому законом порядку ознайомлений під розписку з наказом про оголошення догани.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено належними доказами поважності відсутності на робочому місці 03.03.2018 року, протиправних дій відповідача при оголошенні догани, а тому у задоволенні вимог про визнання незаконним і скасування наказу директора Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №22-ВК від 02.04.2018 року в частині «оголошення догани завідувачу відділу безпеки на транспорті ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, що проявилося у відсутності на роботі протягом всього робочого дня без поважних причин (прогул) 03.03.2018 року вірно вважав необхідним відмовити.

Також, позивач як завідувач відділу безпеки на транспорті в ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», у підпорядкуванні якого перебувають працівники, зобов`язаний бути обізнаним про перенесення робочих днів у зв`язку зі святами, для забезпечення належної організації роботи відділу, оскільки згідно його посадової інструкції він координує діяльністю співробітників ВБТ і забезпечує виконання планових завдань.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: