ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року

м.Суми

Справа №591/5815/20

Номер провадження 22-ц/816/2262/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Коломійця Дмитра Миколайовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року в складі судді Северинової А.С., постановлену в м. Суми, повний текст якої складено 09 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Коломійця Д.М. звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та просив: розірвати договір підряду від 17 грудня 2019 року на виготовлення металопластикових конструкцій (вікон, дверей), укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на його користь збитки в сумі 113 464 грн, пеню в сумі 362 грн 71 коп., 3 % річних в сумі 195 грн 31 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Крім того, 08 жовтня 2020 року ОСОБА_3 через свого представника адвоката Коломійця Д.М. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати у будь-якій спосіб, зокрема: продавати, дарувати, обмінювати, передавати у тимчасове або постійне користування іншим особам, вносити до статутних капіталів господарських товариств, передавати в якості застави тощо автомобіль FIAT DOBLO PANORAMA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1368 см куб., що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що 17 грудня 2019 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір підряду на виготовлення металопластикових конструкцій (вікон, дверей) на загальну суму 113 464 грн 09 коп. На виконання умов укладеного договору позивачем на користь відповідача були сплачені грошові кошти у сумі 113 464 грн 09 коп. Однак, в обумовлений договором строк відповідач зобов`язання за договором не виконав, металопластикові конструкції не виготовив та не передав їх у власність позивача, сплачені ним грошові кошти за договором підряду не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, зазначає, що відносно відповідача відкрито інші виконавчі провадження, що підтверджує той факт, що відповідач має невиконані зобов`язання не тільки перед позивачем, а й перед іншими кредиторами і протягом тривалого часу не вживає заходів до добровільного погашення заборгованості. Таким чином, позивач вважає, що існує ризик невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року відмовлено ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 у забезпеченні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат Коломієць Д.М., посилаючись на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, неповне та неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що сам автомобіль не є предметом спору, а виступає лише умовною гарантією належного виконання відповідачем можливого позитивного для позивача вирішення спору, а відтак вжиття заходу із заборони відчуження транспортного засобу, що належить відповідачу, на час судового розгляду справи не тільки умовно відновить баланс інтересів сторін, а й сприятиме більш дієвій позиції відповідача при вирішення судом справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 адвоката Титаренка П.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 через свого представника - адвоката Коломійця Д.М. звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та просив: розірвати договір підряду від 17 грудня 2019 року на виготовлення металопластикових конструкцій (вікон, дверей), укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на його користь збитки в сумі 113 464 грн, пеню в сумі 362 грн 71 коп., 3 % річних в сумі 195 грн 31 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, а судом першої інстанції не встановлено обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 2 ч. 1 статті 150 ЦПК України йдеться про те, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції в повній мірі не з`ясував обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є цивільно-правовий договір, укладений відповідачем із позивачем, який, в свою чергу, добровільно сплатив відповідачу 113464 грн 09 коп.

При цьому, колегія суддів враховує, що сам автомобіль не є предметом спору, а виступає лише умовною гарантією належного виконання відповідачем можливого позитивного для позивача рішення спору, а відтак вжиття заходу із заборони відчуження транспортного засобу, що належить відповідачу, на час судового розгляду справи не тільки умовно відновить баланс інтересів сторін, а й сприятиме більш дієвій позиції відповідача при вирішення судом справи по суті.

Також колегія суддів враховує, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження транспортного засобу, які мають тимчасовий характер на період вирішення спору по суті, є співмірними до позовних вимог та гарантують забезпечення виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову.

Приймаючи до уваги викладене, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги представника позивача про необґрунтованість висновків суду щодо відсутності правових підстав для забезпечення позову у цій справі у вигляді заборони відчуження транспортного засобу.

За таких обставин, коли суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, тому оскаржену ухвалу необхідно скасувати і постановити нову про задоволення заяви частково, тобто про забезпечення позову у вигляді заборони відчуження транспортного засобу.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 адвоката Коломійця Д.М. підлягає частковому задоволенню, тому питання про відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає вирішенню місцевим судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367- 369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Коломійця Дмитра Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати автомобіль FIAT DOBLO PANORAMA, 2012 року випуску, об`єм двигуна 1368 см куб., що був зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 22 серпня 2019 року та належить йому на праві власності.

В іншій частині заяви ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко