Справа № 454/3587/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Тартаківської сільської ради Сокальського району про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право на земельну ділянку, після смерті матері.

Свої вимоги мотивує наступним.

ОСОБА_2 є його матір`ю. Однак в свідоцтві про його народження ім`я матері помилково зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла та після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку.

Даний сертифікат він нещодавно виявив в будинку за місцем проживання та звернувся до нотаріуса.

Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат видано сільською радою, а не районною державною адміністрацією, а також роз`яснено його право звернутися до суду з метою прийняття даного спадкового майна.

Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно сертифіката від 24.03.1997р., ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай), загальною площею 2,18га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться на території с.Тартаків Тартаківської сільської ради Сокальського району.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до свідоцтва про народження та довідки №413 від 21.10.2020р., позивач є сином ОСОБА_2 та на день смерті постійно проживав разом з нею, де і проживає по даний час.

Однак в свідоцтві про народження ОСОБА_1 ім`я матері вказано « ОСОБА_3 », в той час, як її ім`я « ОСОБА_4 ».

Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, крім іншого, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на зазначене, суд переконується в тому, що покійна ОСОБА_2 дійсно є матір`ю позивача, з якою він постійно проживав, про що він надав докази, а тому, дана позовна вимога є підставною та підлягає до задоволення.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті батька, постійно проживала з ним на час смерті та вступила у фактичне володіння спадковим майном.

Відповідно до п.п.10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Разом з тим, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За таких підстав, позивач має право на спадкування права на земельну ділянку, оскільки таке право належало його покійній матері, спадкоємцем якої він є.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 2,18га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, призначену для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, розташовану на території с.Тартаків Тартаківської сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія: ЛВ №03104, виданого 24.03.1997р. Тартаківською сільською радою Сокальського району, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: с.Тартаків, Сокальський район Львівська область.

Відповідач: Тартаківська сільська рада Сокальського району, , місцезнаходження: с.Тартаків, Сокальський район, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович