Ухвала

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 161/15292/17

провадження № 61-11813св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ікаре Медікал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Луцька міська рада в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю, про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знести самочинно збудовані добудови цегляних лоджій до приміщення АДРЕСА_1 , відповідно до поверхневого плату другого поверху житлового будинку.

Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 знести самочинно збудовані добудови цегляних лоджій до приміщення АДРЕСА_2 , відповідно до поверхневого плану другого поверху житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ТОВ «Ікаре Медікал» сплачений судовий збір в розмірі 3 200,00 грн, по 533,33 грн з кожного.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року апеляційну каргу ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року залишено без змін.

04 серпня 2020 року ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточненої редакції, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року та направити справу на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п?яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ікаре Медікал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Луцька міська рада в особі Відділу державного архітектурно-будівельного контролю, про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2020 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п?яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська