Заява № 2-з-/0158/13/20
Справа № 2-158/2894/20
Провадження № 2-з/0158/13/20
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
27 листопада 2020 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Поліщук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в :
25.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Одночасно подав заяву про забезпечення позову у даній справі.
За заявою стягувача ПАТ «Українська інноваційна компанія» приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. відкрито виконавче провадження ВП № 60256300 від 31.10.2019 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов до наступного висновку.
Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
За загальним принципом цивільного судочинства, який застосовується і при розгляді заяв про забезпечення позову, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 81 ЦПК України).
Заявник, аргументуючи необхідність застосування заявленого заходу забезпечення позову, посилається, на те, що до вирішення спору по суті на підставі оспорюваного виконавчого напису може бути реалізоване належне йому на праві власності майно. Вважає, що проведення виконавчих дій з примусового виконання напису та, як результат, реалізація майна на прилюдних торгах в рамках провадження унеможливить виконання рішення суду у випадку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, який не підлягає виконанню.
Суд не бере до уваги вищезазначені аргументи заявника, оскільки до позовної заяви не додано жодних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються аргументи та вимоги заявника, зокрема, копії кредитного договору, платіжних документів щодо повернення суми кредиту та процентів, листування зі стягувачем, належність майна праві власності заявнику, тощо, що позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та буде забезпечено збалансованість інтересів сторін. Крім того, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що всупереч твердження заявника про реалізацію майна на прилюдних торгах в рамках провадження яка унеможливить виконання рішення суду у випадку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, який не підлягає виконанню, електронні торги у даному виконавчому провадженні відбулись 21.09.2020р. переможцем яких є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), однак заявником не ставиться питання про визнання таких торгів - не дійсними.
Слід також зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального аконодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Таке зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.
Посилання заявника в заяві на той факт, що вжиття такого заходу, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису буде співмірним та відповідатиме меті заявлених вимог, унеможливить зловживання забезпеченням позову з боку позивача та убезпечить від зловживань з боку відповідача, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.
Тому суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, так як заява позивача ґрунтується на припущеннях, крім того заявником не доведений факт того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.
Керуючись ст. 149, 150,151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Волинського апеляційного суду.
Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук