ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/721/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Єлизаветівської сільської ради, Петриківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

02.06.2020 до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з його матір`ю ОСОБА_3 понад п`ять років, а саме у період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 дня смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається з земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0.0111 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя мати заповіту не залишила. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 постановою від 10 березня 2020 року державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори відмовила у видачі такого Свідоцтва, оскільки не надано документів на підтвердження факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 . Підтвердити факт родинних відносин немає можливості, оскільки у посвідці про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , яка видана 17 жовтня 1944 року Паньківською с/радою Петриківського району Дніпропетровської області, матір`ю записана ОСОБА_4 , а батьком ОСОБА_5 . Будь-які документи про зміну прізвища матері не збереглися.

Незважаючи на той факт, що мати була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , через її похилий вік (82 роки), втрату зору, вона потребувала догляду та допомоги та з 2002 року вона проживала разом з заявником у його будинку по АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 з дружиною та донькою опікували стареньку матір до дня її смерті та поховали за власні кошти.

ОСОБА_1 вважає, що спадщину після смерті матері фактично прийняв відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України та оскільки, дійсно постійно (без реєстрації) мати ОСОБА_3 проживала з ним однією сім`єю більше п`яти років, він має право на спадкування спадщини померлої за законом у порядку четвертої черги.

09.06.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі.

02.10.2020 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 .

Від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Від заінтересованої особи - Петриківської державної нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник заінтересованої особи Єлизаветівської сільської ради та заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.03.2014.

Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку ОСОБА_1 фактично прийняв, а саме: земельну ділянку, площею 0,2611 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП, виданого 12.03.2003 Єлизаветівською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1008.

Відповідно до копії розпорядження Єлизаветівського сільського голови від 18.02.2016 за № 13-р «Про перейменування вулиць» вул. Леніна в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області перейменовано на вул. Калинова.

При зверненні до нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 постановою від 10 березня 2020 року державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори відмовила у видачі такого Свідоцтва, оскільки не надано документів на підтвердження факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 .

Підтвердити факт родинних відносин немає можливості, оскільки у посвідці про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , яка видана 17 жовтня 1944 року Паньківською с/радою Петриківського району Дніпропетровської області, матір`ю записана ОСОБА_4 , а батьком ОСОБА_5 . Будь-які документи про зміну прізвища матері не збереглися.

Так, заявник просить встановити факт постійного проживання його зі спадкодавцем ОСОБА_3 більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Як зазначив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але через її похилий вік (82 роки), втрату зору, вона потребувала догляду та допомоги та з 2002 року вона проживала разом заявником у його будинку по АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 з дружиною та донькою опікували стареньку матір до дня її смерті та поховали за власні кошти, що підтверджується довідкою виконкому Єлизаветівської сільської ради від 16.03.2020 за № 307 та Актом обстеження умов проживання від 18.03.2020 за № 309.

Відповідно до листа Петриківської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2020 за № 891/01-16 на майно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована: АДРЕСА_2 , заведена спадкова справа № 195/2014 за заявою від 26.08.2014 про прийняття спадщини за законом, від сина померлої - ОСОБА_1 19.02.2020 надійшла заява від онуки померлої - ОСОБА_2 про пропуск строку для прийняття спадщини в шестимісячний термін та про відмову від спадщини за заповітом, посвідченим 03 березня 2011 року Єлизаветівською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області за реєстровим № 11 на її ім`я.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що факт спільного, постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 дня смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , тобто більш ніж 5 років, знайшов своє підтвердження в письмових доказах.

Згідно до ст. 3 ч.2 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Відповідно до ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав, як спадкоємця і підтверджений наданими доказами.

Враховуючи вказані норми та встановлені судом обставини, суд вважає, що вимога про встановлення факту постійного його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 більше п`яти років до часу відкриття спадщини є обгрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 79, 80, 81, 89, 264, 265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: територіальна громада в особі Єлизаветівської сільської ради, Петриківська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 понад п`ять років, а саме у період з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 дня смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха