Ухвала

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 524/2050/19

провадження № 61-17725ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у справі

за позовом Приватного підприємства «Фірма «Веліта» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої працівником підприємству,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Приватне підприємство «Фірма «Веліта»

(далі - ПП «Фірма «Веліта») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої працівником підприємству,

у розмірі 307 544,46 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 червня 2020 року позов ПП «Фірма «Веліта» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Фірма «Веліта» завдану матеріальну шкоду в сумі 4 417,37 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 червня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1

на користь ПП «Фірма «Веліта» понесені витрати на правничу допомогу

в розмірі 287,20 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 червня 2020 року та додаткове рішення цього суду

від 23 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ПП «Фірма «Веліта» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Фірма «Веліта» 307 544,46 грн

у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у даній справі становить 307 544,46 та не двісті п`ятдесят прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, дана справа

є незначної складності, тому є малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес, а також касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Враховуючи те, що оскаржуване судое рішення ухвалено у малозначній справі, проте спір стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року отримано

26 листопада 2020 року, що підтверджується супровідним листом Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року щодо направлення копії постанови від 28 жовтня 2020 року на адресу заявника,

а також копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення.

Також у касаційній скарзі заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, до касаційної скарги додано заяву про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року

до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заява мотивована тим, що постановою Полтавського апеляційного суду

від 28 жовтня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь

ПП «Фірма «Веліта» 307 544,46 грн у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а також судові витрати.

Дана сума для відповідача є досить значною. Під час розгляду справи касаційною інстанцією позивач здійснить всі можливі дії щодо стягнення цієї суми з відповідача через виконавчу службу. У разі виконання постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, поворот її виконання у разі повного чи часткового скасування буде утрудненим та/або практично не можливим, враховуючи досить велику суму, яку повинно стягнути з відповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання (дію) судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення, такими мотивами, зокрема може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки наведені у заяві доводи ОСОБА_1 є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення виконання судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області цивільну справу № 524/2050/19 за позовом Приватного підприємства «Фірма «Веліта» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої працівником підприємству.

Зупинити виконання постанови Полтавського апеляційного суду

від 28 жовтня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко