"02" січня 2020 р. Справа № 363/5258/19
УХВАЛА

02 січня 2020 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Бориса Михайловича, треті особи ТОВ «Кей-Колект», ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування рішення від 28.07.2015 р.,

встановив:

позивач звернувся до суду з цим позовом на обґрунтування якого зазначив, що 17 жовтня 2006 року на ім`я позивача видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 25 травня 2007 року між ним та ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки № 55416 , за яким ним передано в іпотеку ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 травня 2016 року йому стало відомо, що 28 липня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» зареєстрував своє право власності на спірну квартиру. Зазначив, що вказана реєстрація відбулась без достатніх на те правових підстав та з порушенням вимог Законодавства України.

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії на користь третіх осіб, за винятком позивача, щодо об`єкта нерухомого майна та заборонити ТОВ «Кей-Колект» вчиняти правочини щодо передачі в оренду (користування) третім особам спірної квартири, яка є його єдиним житлом.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Встановлено, що згідно з інформації з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 28 грудня 2019 року власником квартиру АДРЕСА_1 є ТОВ «Кей-Колект».

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, доводи та обґрунтування позову, подані докази та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом арешту спірної квартир та заборони нею розпоряджатися в будь-який спосіб.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки на час розгляду справи в суді обмежується лише можливість розпоряджатися спірним майном.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Що стосується заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії на користь третіх осіб щодо об`єкта нерухомого майна, то наявність вказаних ризиків утруднення виконання можливого рішення суду належним чином не обґрунтовано й підстав для задоволення заяви в цій частині судом не встановлено, коли накладення арешту на спірне майно охоплює виконання вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України в цій справі.

При цьому позивач в поданій заяві, посилається на своє постійне проживання в спірній квартирі, яка є його єдиним житлом, та, обґрунтовуючи незаконність реєстрації права власності на неї за відповідачем, просить у порядку забезпечення позову також заборонити відповідачу вчиняти правочини щодо спірної квартири, в тому числі щодо передачі в оренду (користування) третім особам.

Вказані заходи є співмірними із заявленими позовними вимогами, й суд з метою виконання вимог ст. 149 ЦПК України може вжити заходи для такого, оскільки їх не застосування в разі вчинення такого правочину може істотно ускладнити й унеможливити виконання можливого рішення суду, і такий захід є необхідним для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених прав попереднього власника майна на час розгляду справи в суді.

Матеріали справи не містять дані про можливе заподіяння збитків при застосуванні заходів забезпечення позову, а тому підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Доводи заяви позивача про це є слушними й обґрунтованими.

Крім того, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України також не встановлено.

Таким чином вказана заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити ТОВ «Кей-Колект» розпоряджатися в будь-який спосіб (у тому числі вчиняти правочини щодо передачі в оренду (користування)), квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя