Справа № 457/1178/20
провадження №2/457/261/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.

Позов мотивований тим, що з 21 квітня 2005 року по 27 серпня 2020 року позивач знаходився в трудових відносинах з ДП «Санаторій «Молдова». 27 серпня 2020 року в день звільнення за власним бажанням, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату коштів, в порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України. Згідно розрахункового листа від 16 вересня 2020 року, було нараховано до виплати 18698,40 грн. компенсація за невикористану відпустку та 3366,67 грн., тобто всього сума заборгованості 22065,07 грн. Крім цього, на підставі ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 22065,07 гривень та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

У судове засідання позивач не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 4,7 статті 43 Конституції України кожен громадянин має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум.

Як вбачається з матеріалів справи, з 21 квітня 2005 року по 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Санаторій «Молдова», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади кіномеханіка за власним бажанням, на підставі Наказу № 57-к від 27 серпня 2020 року.

Однак, в день звільнення позивача, 27 серпня 2020 pоку, відповідачем ДП «Санаторій «Молдова» не здійснено остаточний розрахунок та виплату належних позивачу коштів, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Враховуючи розрахунковий лист від 16 вересня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 нараховано компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 18 698 гривень 40 копійок та матеріальну допомогу в розмірі 3366 гривень 67 копійок.

Отже, відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості становить 20 065 гривень 07 копійок.

Положеннями ч.1 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати.

З огляду на те, що відповідачем не надано ні позивачу, ні суду іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості по виплаті сум при звільненні, а саме матеріальної допомоги такомпенсації за невикористану відпустку, підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд встановив наступне.

У відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносись рішення по суті спору (ч.2 ст. 117 КЗпП України).

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно п. 21 вищевказаної Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 п.2 розділу ІІ Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 1 п.8 розділу ІV вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи виданою ДП «Санаторій «Молдова» № 141 від 24 вересня 2020 року, в якій вказана щомісячна та загальна сума доходу в період з жовтня 2019 року по березень 2020 року включно, середньомісячний дохід позивача становить 4425 грн. 51 коп.

Відтак, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає: 4425,51 / 22 = 201,16 грн. за 1 робочий день.

Позивач звільнений 27 серпня 2020 року, а відтак з 27 серпня 2020 року до 17 листопада 2020 року (день ухвалення рішення судом) 57 робочих днів.

Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становитиме 11 466,12 гривень 201,16 грн/день х 57 днів. Дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи, що відповідач не провів повного розрахунку з ОСОБА_1 у день звільнення, то в силу вимог ст. 117 Кодексу законів про працю України, ДП «Санаторій «Молдова» зобов`язане виплатити ОСОБА_1 його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 285 ЦПК України, с у д,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» (адреса місцезнаходження: вул. Городище, 12, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) кошти невиплачені при звільненні в сумі 20 065 гривень 07 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» (адреса місцезнаходження: вул. Городище, 12, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з 27 серпня 2020 року по 17 листопада 2020 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11 466 гривень 12 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій «Молдова» (адреса місцезнаходження: вул. Городище, 12, м. Трускавець, Львівська область, 82200, ) в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Санаторій «Молдова», адреса місцезнаходження: вул. Городище, 12, м. Трускавець, Львівська область, 82200, .

Суддя: В. І. Марчук