Провадження № 6/127/680/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого судді Бойко В.М.,
при секретарі Поперечної А.О.,
За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , стягувач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 .
Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, 20.08.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надіслано для виконання боржнику та стягувачу для відома поштовим відправленням із рекомендованим повідомленням про вручення.
Згідно відповіді із департаменту адміністративних послуг ВМР від 18.08.2020 року адреса реєстрації боржника невідома.
Згідно заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження боржника від 21.08.2020 року адреса проживання боржника: АДРЕСА_1 .
13.11.2020 року о 10 год. 00 хв. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру ніхто не відчинив, тому не вдалося провести опис та арешт майна боржника.
20.11.2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру ніхто не відчинив, тому не вдалося провести опис та арешт майна боржника.
Враховуючи вищевикладене, державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шарапанівський Р.П., просить надати дозвіл на примусове проникнення в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 .
В судове засідання державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шарапанівський Р.П. не з`явився, в прохальній частині подання просив провести розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов таких висновків.
Відповідно до постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шарапанівського Р.П. від 24.07.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.
В ході здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа державному виконавцю стало відомо, що божник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначено у поданні, 13.11.2020 року о 10 год. 00 хв. та 20.11.2020 року державним виконавцем здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_1 , квартиру ніхто не відчинив, тому не вдалося провести опис та арешт майна боржника.
Суд зазначає, що згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно ст. 439 Цивільно процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.
Вказані норми встановлюють особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи.
Суд зазначає, що відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла.
Разом з тим, конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканість житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Враховуючи викладене, при розгляді подання суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.
Суд зазначає, що юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій, а також наявності достовірних доказів перебування вказаного майна у власності боржника.
Однак, матеріали подання не містять доказів перебування вказаної квартири у власності божника.
Окрім цього, згідно з ч ч. 1, 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Отже, державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном.
Враховуючи викладене, а також те, що державним виконавцем не надано суду належних доказів перебування у власності майна боржника, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 18, 50 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя