Дата документу 26.10.2020
ЄУ № 942/581/20
Провадження №2-о/942/135/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Чалого А.В.,
секретаря судового засідання Сіренко А.В.,
представника заявників адвоката Войтенка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого, заінтересована особа Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,
ВСТАНОВИВ:
В травні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні померлого ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Антрацит Луганської області помер ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Померлому ОСОБА_3 заявники приходяться дружиною та донькою відповідно. За життя чоловік та батько заявників ОСОБА_3 працював зі шкідливими умовами праці на підземних роботах, тому він мав підвищену пенсію, розмір якої на час його смерті складав приблизно 4000 грн., що значно перевищувало розмір пенсії за віком та соціальної пенсії заявників, яку вони отримували на час його смерті та отримують на даний час. За життя чоловік та батько заявників віддавав дружині свою пенсію, яку вона витрачала на утримання доньки з інвалідністю з дитинства, оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування ліків, одягу тощо. Зазначена допомога була для заявників постійним та основним джерелом для існування. На теперішній час заявники бажають реалізувати своє право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку з чим звернулися до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із відповідними заявами, однак їм було відмовлено в призначенні вказаної з посиланням на те, що ними не надано документів про перебування на утриманні померлого годувальника.
Посилаючись на вказані обставини, заявники просили суд встановити факт їхнього перебування на утриманні чоловіка та батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.05.2020 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 21.07.2020.
18.06.2020 представник заінтересованої особи надав суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки заявниці є пенсіонерами та отримують пенсію за віком та пенсію по інвалідності. Докази заявниць, щодо перебування на утриманні чоловіка та батька, ґрунтуються виключно на припущеннях щодо тяжкого матеріального стану з посиланням на низький рівень доходу. Управління вважає, що жодних доказів потреби матеріальної допомоги від ОСОБА_3 , а також доказів фактичного розподілу у зв`язку з цим коштів подружжя за час шлюбу заявниці суду не представили. Крім того, в управлінні відсутня інформація про розмір пенсії ОСОБА_3 та пенсійна справа пенсіонера, що унеможливлює призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки померлий на обліку в управління не перебував та в Центральній базі даних одержувачів пенсій «ORACLE» відсутні відомості про розмір пенсії померлого, наявні тільки данні про дату останнього нарахування з пенсійних виплат.
Ухвалою суду від 21.07.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.08.2020, у зв`язку з задоволенням клопотання представника заявника про виклик свідків та витребування доказів.
06.08.2020 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Розгляд справи відкладений до 17.09.2020.
17.09.2020 по справі оголошено перерву до 16.10.2020, у зв`язку з повторним витребуванням доказів по справі.
В судовому засіданні представник заявників надав пояснення згідно обставин, викладених у заяві, просив суд встановити факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні померлого ОСОБА_3 .
Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на заяву просив суд розглянути справу без участі представника управління.
Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні у порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст.315 ЦПК України ).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що 17.10.2018 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області повторно видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
З 21.02.1981 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.1981 міськвідділом ЗАГС м. Антрацит Ворошиловградської області.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 22.05.1983 міськЗАГС м. Антрацит, заявник ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 .
Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що проживали однією сім`єю та були зареєстровані разом з померлим ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з 12.05.2007 року, що підтверджується будинковою книгою на вказане домоволодіння.
Крім того, в обґрунтування своїх вимог заявниками надана довідка №184, видана 25.03.2015 комітетом самоорганізації населення селища шахти «Центральна» Антрацитівського району Луганської області, з якої вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та знаходились на утриманні чоловіка, оскільки основним та постійним джерелом існування була його пенсія; акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №24 від 18.02.2020, яким підтверджено, що з померлим ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 фактично проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказані документи видані на тимчасово окупованій території України.
Враховуючи загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки доказів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як джерела інформації, суд приймає до уваги обставини, викладені в наданих доказах.
Померлий ОСОБА_3 був пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 27.03.2014 Пенсійним фондом України.
Відповідно до пенсійної справи № НОМЕР_5 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та згідно довідки від 15.06.2020, виданою Марківським об`єднаним управлінням ПФУ, за період січень-травень 2020 року отримала пенсію у розмірі 11 100,00 грн.
Заявник ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК сер. 2-20 СМ №0037607, та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період січень-травень 2020 року склав 9 190,00 грн. (згідно довідки від 15.06.2020, виданою Марківським об`єднаним управлінням ПФУ).
В судовому засіданні свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали пояснення, з яких вбачається, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1981 року, мають доньку ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи з дитинства. ОСОБА_3 працював на шахті, у 42 роки вийшов на пенсію та працював неофіційно на приватній шахті, його доходи були єдиним джерелом існування у родині, оскільки ОСОБА_1 здійснювала догляд за дитиною з інвалідністю.
Встановлення факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_3 заявникам потрібно для оформлення пенсії по втраті годувальника.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявами про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте листами від 13.03.2020, що є ідентичними за своїм змістом за №47/Л-14 та №46/Ю-14 заявникам відмовлено у переведенні на вказану пенсію, оскільки не надано документів про перебування на утриманні померлого годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратила джерело засобів до існування.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, наданих Головним управлінням ДПС у Луганській області - у період з 01.01.2014 по 30.09.2014 ОСОБА_1 доходи не отримувала.
З матеріалів пенсійної справи №136946 вбачається, що з 30.09.2005 ОСОБА_1 призначена пенсія, проте відомостей про розмір пенсійних виплат станом на 21.07.2014 пенсійна справа не містить, оскільки до серпня 2014 року ОСОБА_1 отримувала пенсію управлінні Пенсійного фонду України в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області.
На підтвердження обставин встановлення факту перебування на утриманні померлого, представник заявників надав суду копію розпорядження УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області на перерахунок пенсії з 01.01.2013 ОСОБА_3 , копію розпорядження №154984 УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області від 16.06.2014 «Про призначення пенсії» з 04.03.2014 ОСОБА_3 , копію розпорядження №154984 УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області від 16.06.2014 «Про призначення пенсії» з 01.06.2014 ОСОБА_3 , копію розпорядження УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області на перерахунок пенсії з 01.12.2013 ОСОБА_2 , копію розпорядження УПФУ в м. Антрацит та Антрацитівському районі Луганської області на перерахунок пенсії з 01.12.2013 ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник заявників зазначив, що оригінали наданих доказів зберігаються за місцем зберігання пенсійної справи, тобто на тимчасово окупованій території України у м. Антрацит Луганської області.
Згідно ст. ст. 13, 76, 77 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 78, 79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Суду не надано належних та допустимих доказів, того, що заявник ОСОБА_1 до дня смерті чоловіка ОСОБА_3 , до 21.07.2014 була на повному утриманні померлого годувальника і одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, не надано суду доказів й того, що у зв`язку з втратою годувальника, заявник втратила джерело засобів до існування.
Суд зазначає, що обставини отримання доходу померлого ОСОБА_3 , а саме пенсії, заробітку до 21.07.2014 не може беззаперечно свідчити, що заявник ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на підставі наданих доказів неможливо перевірити достовірність розміру пенсійних виплат ОСОБА_3 та розміру пенсії заявниці на момент смерті її чоловіка.
З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги покази свідків, оскільки, вони не підтверджують обставини знаходження заявниці ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_3 , та спростовуються дослідженими вище доказами.
Щодо вимог ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні батька ОСОБА_3 суд зазначає наступне.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства, якій встановлено І групу інвалідності.
У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Тобто, це діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 та задоволення заявлених вимог в частині перебування на утриманні померлого батька ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 11-13, 80, 81, 89, 90, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту перебування особи на утриманні задовольнити частково.
Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 20.04.2000 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 .
Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 24.05.1999 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 .
Представник заявника: Войтенко Олександр Миколайович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП №001465 від 30.10.2017 року, адреса: вул. Слобожанська, 30/25, смт. Новопсков, Луганська область.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя А.В. Чалий