621/3293/19
РІШЕННЯ
іменем України
03 грудня 2020 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області у складі:
судді Бібіка О.В.,
за участю секретаря Горобець Н.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у місті Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Зміївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати його батьком народженої відповідачкою дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити дитині прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", зазначивши його батьком дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2010 році він познайомився з ОСОБА_2 , та з кінця 2010 року почали проживати однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Перед народженням дитини відповідачка тимчасово проживала у своєї матері в с. Донець Зміївського району Харківської області, після народження сина стали проживати до 2016 року в квартирі його батька в м. Красноград. У зв`язку зі сварками відповідачка переїхали проживати окремо з дитиною у квартиру, яку орендувала, де прожила до 2018 року. У 2018 році син закінчив дошкільний заклад , після чого відповідачка разом з дитиною переїхала проживати до матері в с. Донець Зміївського району Харківської області. Оскільки на час народження дитини проживали без реєстрації шлюбу, то відомості в актовий запис про народження дитини внесено на підставі ст. 135 СК України. Він завжди надавав матеріальну допомогу на утримання сина, однак останнім часом відповідач стала чинити перешкоди у спілкуванні з сином, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду в провадження судді Бібіка О.В. та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.07.2020 провадження у справі поновлено.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.10.2020 призначено судову - генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.11.2020 поновлено провадження у справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. На задоволенні позову наполягав.
Представник відповідачки ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності, посвідченої 13.02.2020 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., надав заяву, в якій від клопотання про призначення судової-генетичної експертизи відмовився, позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Представник третьої особи - начальник Зміївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Рибак Г.О. просила розгляд справи проводити за відсутності представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 63)
Відомості про батька внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 08.11.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_8 " (а.с. 114)
Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 115)
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.04.2020 у справі призначалася судова-генетична експертиза.
Однак, експертиза не була проведена через неявку обох сторін до експертної установи, що підтверджується повідомленнями експертної установи № 623 від 01.07.2020 (а.с. 118)
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.10.2020 у справі за повторним клопотанням позивача призначалася судова-генетична експертиза.
З листа начальника КЗОЗ ХОБСМЕ Ю.Кравченка вбачається, що відбір зразків крові у осіб, що проходять по даній справі, у відділенні судово-медичної імунології ХОБСМЕ, необхідних для проведення судово-генетичної експертизи в Київському міському бюро та Дніпропетровському обласному бюро судово - медичної експертизи, на даний час не можливий (а.с. 153-154)
На підтвердження наявності відносин та участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем надано довідку № 02-08/24 від 08.05.2020 заступника директора Красногрдаського навчально-виховного комплексу (заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти) № 3 Красноградської районної ради Харківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідував даний дошкільний заклад у період з 13.08.2015 по 31.05.2018 (а.с. 141)
З акту обстеження, складеного 12.05.2020 депутатом Красноградської міської ради у присутності свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вбачається, що зі слів ОСОБА_1 його співмешканка ОСОБА_2 та їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , у період 2012-2017 року (а.с. 142)
Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
У Рішенні ЄСПЛ на підставі його практики вказав, що у таких справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 Рішення).
Частини перша та друга статті 128 Сімейного кодексу України передбачають, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 129 того ж кодексу особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_7 від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».
Європейський суд з прав людини вказав, що «у цій справі питання полягає не в діях держави, а в стверджуваній неналежності захисту національними судами приватного життя заявника у спорі між приватними сторонами. У справах такого типу має враховуватись справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. До того ж усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини. Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи. На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадах, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорувавши при цьому інтереси ймовірного біологічного батька (M. T. v. UKRAINE, № 950/17, § 23 - 24, ЄСПЛ, від 19 березня 2019 року).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Ст.134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Судом встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю, визнання позову відповідачем.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, представником відповідача позовні вимоги визнані в повному об`ємі, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягає задоволенню.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12-13, 81, 89, 141, 142, 258, 259,263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 128, 134 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, суд -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Зміївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місце знаходження: м. Зміїв Харківської області, вул. Адміністративна, 10) про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Зміївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису про народження № 44, складеного 02 квітня 2012 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, а саме, у графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_12 » та зазначити « ОСОБА_1 ».
Рішення є підставою для внесення змін в актовий запис про народження від 02 квітня 2012 року № 44 ОСОБА_3 в Зміївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складений 03.12.2020.
Суддя: