Справа №345/4035/20
Провадження № 2/345/1319/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, суд -

встановив:

що позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка 28.11.1992 на нього склала заповіт. 12.10.2020 нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, оскільки в документації на спадкове будинковолодіння відсутнє право власності. Відповідач є його мамою і на спадкове майно не претендує. Оскільки, позивач належно прийняв спадщину, тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

У підготовче судове засідання представник позивача подав заяву про підтримання позову та просив розглянути справу без його та позивача участі (а.с. 34).

Відповідач у підготовче судове засідання подав заяву про визнання позову та просив розглянути справу без його участі (а.с. 33).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки у підготовчому судовому засіданні відповідачем позов визнано, тому у даному випадку за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка доводилася позивачу бабою, а відповідачу - мамою (а.с. 7, 14).

28.11.1992 ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму внукові - позивачу у справі (а.с. 17).

12.10.2020 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 15).

Оскільки, ОСОБА_3 померла у 2002 року, тому на той час діяли положення ЦК Української РСР 1960 року,

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки № 03-48 від 10.06.2020, позивач успадкував після смерті ОСОБА_3 усе належне їй майно (а.с. 18).

Згідно довідки № 356 від 10.06.2020, померла ОСОБА_3 була головою двору за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 19), що свідчить, що спадкове будинковолодіння значилося за нею.

З приводу відсутності правовстановлюючих документів на спадкове будинковолодіння, то суд вважає, що така обставина не може біти підставою для порушення спадкових прав позивача.

Відповідач по справі не претендує на спадкове майно, про що подала суду відповідну заяву.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що так як інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, тому за позивачем слід визнати право власності на вищевказане спадкове майно за заповітом після смерті баби.

На підставі ст. ст. 1217, 1261, 1268-1270, 1273, 1274 ЦК України та керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: