П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Київ

Справа №761/9486/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , подану адвокатом Єрмаком Олегом Віталійовичем, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Рибак М.А. 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років, -

Справа №761/9486/18
№ апеляційного провадження:22-ц/824/134544/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2020 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, після розірвання шлюбу дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги.

З моменту народження дитини відповідач не надавав матеріальну допомогу позивачу, як дружині, з якою проживає дитина.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 в розмірі 4 000 грн. щомісячно та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дружину, з якою проживає дитина в розмірі 2 000 грн. до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня пред`явлення даної позовної заяви.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років - задоволено частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2000 грн. щомісячно починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в сумі 1000 грн. щомісячно починаючи з 27.03.2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років. а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір в сумі 840,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокатом Єрмаком О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 4000 гривень щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 18 річного віку та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_1 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В решті рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не були встановлені обставини що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому у них народилась дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 24.03.2018 року.

На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після припинення шлюбних відносин сторін дитина залишилась з матір`ю, яка несе витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Як убачається із договору оренди житлового приміщення від 14.05.2019 року позивач разом з дочкою проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, визначаючи аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення аліментів на утримання дитини по 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, виходячи з наступного.

За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач посилається на те, що він в змозі сплачувати аліменти у сумі 2000 гривень, оскільки не має постійного заробітку.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, відповідач не надав будь-яких доказів джерела походження коштів, з яких він має змогу сплачувати аліменти в сумі 2000 гривень щомісячно.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у відповідача є інші діти, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що сума аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинна бути збільшена з 2000 гривень до 3000 гривень щомісячно, що є цілком розумним і справедливим та в повній мірі забезпечуватиме гармонійний та фізичний розвиток неповнолітньої дитини..

Виходячи з того, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не в повній мірі було враховано всі обставини справи, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України в частині стягнення аліментів на утримання дитини, збільшивши розмір аліментів що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2000 гривень до 3000 гривень.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Єрмаком Олегом Віталійовичем - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року в частині стягнення аліментів - змінити, збільшивши суму аліментів, що підлягають стягненню з 2000 гривень до 3000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна