РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 рокусмт ПетровеСправа № 941/1283/20
Провадження № 2/941/312/20

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачки звернулася до суду, мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки та відповідачів - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 27.08.2019 року. Позивачка та відповідачі являються спадкоємцями як за заповітом, так і за законом, оскільки за життя спадкодавець склала заповіт щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті від 22.10.2002 року, посвідчений секретарем Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області за № 74. Після смерті матері усі визначені заповітом спадкоємці - діти спадкодавця, у законний спосіб прийняли спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2019 року та довідкою державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Каліушко О.Ю. від 31.07.2020 року № 357/01-16. До спадкової маси ввійшло спадкове майно, яке складається із двох земельних ділянок, двох майнових паїв в розмірі 26624,00 та 13143,00 гривень, або 1 відсоток пайового фонду майна СВК «Агрофірма Маріампольська» та житлового будинку АДРЕСА_1 . Між спадкоємцями була досягнута домовленість про укладення угоди про зміни часток у спадщині таким чином, що житловий будинок повністю успадкує позивачка. Однак нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2020 року № 402/02-31. Вказана постанова мотивована тим, що згідно п.п. 4.14 та 4.15., глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці зобов`язані надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке підлягає державній реєстрації. Право власності на житловий будинок, який успадковується, не підтверджується належністю спадкодавцю, оскільки Ѕ даного будинку зареєстровано на ОСОБА_7 , тому свідоцтво про право на спадщину видати неможливо. Враховуючи, що позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, представник позивачки звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачі у судове засідання теж не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовом згідні.

Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки та відповідачів - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області від 27.08.2019 року (а.с.7).

Позивачка та відповідачі являються спадкоємцями як за заповітом, так і за законом, оскільки за життя спадкодавець склала заповіт щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті від 22.10.2002 року, посвідчений секретарем Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області за № 74 (а.с.9).

Після смерті матері усі визначені заповітом спадкоємці - діти спадкодавця, у законний спосіб прийняли спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2019 року та довідкою державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Каліушко О.Ю. від 31.07.2020 року № 357/01-16 (а.с.8,10).

До спадкової маси ввійшло спадкове майно, яке складається із двох земельних ділянок, двох майнових паїв в розмірі 26624,00 та 13143,00 гривень, або 1 відсоток пайового фонду майна СВК «Агрофірма Маріампольська» та житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-16, 18-20).

Між спадкоємцями була досягнута домовленість про укладення угоди про зміни часток у спадщині таким чином, що житловий будинок повністю успадкує позивачка.

Однак нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 серпня 2020 року № 402/02-31 (а.с.22). Вказана постанова мотивована тим, що згідно п.п. 4.14 та 4.15., глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці зобов`язані надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке підлягає державній реєстрації. Право власності на житловий будинок, який успадковується, не підтверджується належністю спадкодавцю, оскільки Ѕ даного будинку зареєстровано на ОСОБА_7 , тому свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.

Відповідно до дублікату Свідоцтва про право власності від 30.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 948, виданого в.о. державного нотаріуса Голобородько О.В., ОСОБА_6 , яка є дружиною ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить право власності на Ѕ частку в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу, що складається із вище зазначеного житлового будинку (а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 950, виданим ОСОБА_8 , державним нотаріусом Новгородківської держконтори, в.о. державного нотаріуса Петрівської держнотконтори, ОСОБА_6 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , серед іншого зазначеного у свідоцтві майна, Ѕ частку зазначеного вище житлового будинку. В даному Свідоцтві останнім пунктом зазначено, що на Ѕ частину житлового будинку Петрівською держнотконторою видано свідоцтво про право власності за реєстровим № 948 від 30.08.2002 року (а.с.16).

Відповідно до вищезазначених документів житловий будинок повністю належить спадкодавцю ОСОБА_6 , однак органом реєстрації на той час Олександрійським БТІ при реєстрації допущено помилку, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.08.2002 року № 950, видане на Ѕ частину будинку після смерті ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 зареєстровано знову на померлого, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 30.12.2010 року № 25566444, окрім того на зворотній стороні свідоцтва є відмітка про державну реєстрацію від 03.09.2002 року на ім`я ОСОБА_6 (а.с.16-17).

Згідно розпорядження Луганської сільської ради від 01.02.2016 року № 17 «Про перейменування вулиць», вулиця Калініна перейменована на вулицю Калинова (а.с.21).

Таким чином з вищезазначених обставин вбачається, що позивачка позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно у вигляді житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6 в нотаріальному порядку.

Згідно положень статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому ч.5 даної статті вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може подавати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

На підставі викладеного та враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину, а також те, що вона не має можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1223, 1268, 1296, ЦК України.

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2020 року.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області С. І. Колесник