Справа № 647/2639/20
№ провадження 2/647/583/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Налиснік І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Берислав Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

учасники справи:

відповідач ОСОБА_2 ,

встановив:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, з вересня 2019 року дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Дитина постійно хворіє та потребує витрат на лікування. Позивачем понесенні додаткові витрати на утримання дитини, які станом на момент подачі позову до суду становлять 7 549, 95 грн. та складаються із витрат, пов`язаних з лікуванням дитини у розмірі 2 802,95 грн., та фактичних витрат у розмірі 4 747 грн. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, та стягнути на його користь додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 774, 97 грн.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

12.10.2020 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що місце фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою Херсонська область, м.Гола Пристань, а дитина з вересня 2019 року проживає разом з дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки мати знаходилася закордоном. Відповідач надає допомогу по утриманню сина через свою мати ОСОБА_7 , яка щомісячно перераховує кошти на ім`я ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями. Також, вона з вересня 2019 року по вересень 2020 року придбала для сина блютуз навушники (ціна 600 грн.), блютуз колонку (1 100 грн.), мобільний телефон (3 500 грн.), велосипед (600 грн.). Отже, вона за можливості надає матеріальну допомогу для утримання неповнолітнього сина. Крім того, неповнолітній є інвалідом та отримує пенсію, про що позивачем нічого не зазначено. У зв`язку з чим ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні позову.

Судові засідання від 03.11.2020 року та 18.11.2020 року було відкладено через встановлення особливого режиму роботи суду та перебуванням судді на лікарняному.

В судове засідання позивач не з`явився, заявою від 18.11.2020 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , від якого має сина ОСОБА_8 . Шлюб було розірвано у 2010 році. У 2018 році вона вийшла заміж та поїхала жити до Росії. Із нею поїхав син та проживав там рік, проте йому було дуже важко вчитися, він не сходився із дітьми, тому ОСОБА_2 із ОСОБА_1 домовилися, що син поживе із батьком на Україні, поки не закінчить дев`ять класів школи. Вони також домовилися, що ОСОБА_2 буде брати участь в утриманні дитини. Дитина проживає із дідусем та бабусею, його батько має іншу сім`ю та проживає окремо. Дитина слабка на здоров`я, потребує періодичних оглядів та лікування, масажу. За останній рік їй це не забезпечували належним чином. Мати ОСОБА_2 за її дорученням щомісячно перераховувала на картку ОСОБА_5 по 1110 грн., а її батько за вимогою ОСОБА_1 та його батьків завозив та особисто віддавав гроші на відшкодування витрат на придбання ліків та одягу для сина, розписок про це не брав. ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, проте заперечує проти стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки вони фактично були відшкодовані ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.02.2008 року (а.с.6), який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.09.2011 року (а.с.7).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.06.2008 року.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 11.07.2018 року, ОСОБА_10 11.07.2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_11 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 » (а.с.9).

Відповідно до довідки Тягинської сільської ради №592 від 17.08.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2019 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

З характеристики Тягинського закладу повної загальної середньої освіти №60 від 25.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_13 навчається у даній школі з четвертого класу, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів. Навчається не в повну міру своїх можливостей, не виявляє зацікавленості у навчанні, потребує постійного контролю з боку батьків та вчителя. Підтримує дружні відносини з багатьма учнями класу. Дідусь, бабуся та батько приділяють достатню увагу вихованню ОСОБА_8 . Мати у вихованні та навчанні дитини участі не приймає. Батьківські збори не відвідує (а.с.12).

Згідно із медичним висновком №726 про дитину інваліда віком до 18 років від 10.12.2019 року (а.с.13) та консультативним висновком від 06.12.2019 року (а.с.14), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вроджену ваду розвитку ЦНС: арахноїдальну кисту лівої тім`яно-потиличної долі головного мозку. Компенсована внутрішня гідроцефалія. Правобічний спастичний геміпарез зі стійкими помірно вираженими руховими розладами GMFCS: І рівень. Когнітивне зниження легкого ступеню. S подібний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта І-ІІ ст. Міопія слабкого ступеню обох очей.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №253999 від 03.12.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікування у неврологічному відділенні для дітей з ураженням ЦНС та порушенням функцій опорно-рухового апарату (а.с.15).

В період часу з 06.12.2019 року по 10.09.2020 року, позивачем було понесено витрати на ліки, які складають 2 802,95 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (а.с.18-20).

Згідно із наданими позивачем товарними чеками, останнім було понесено витрати на придбання одягу на суму 4 747 грн. (а.с.21-25).

З наданих відповідачем квитанцій вбачається, що ОСОБА_7 перераховувала на ім`я ОСОБА_5 03.10.2019 року, 04.11.2019 року, 06.12.2019 року грошові кошти у розмірі по 1 000 грн., 11.01.2020 року, 11.02.2020 року, 05.03.2020 року 06.06.2020 року, 08.08.2020 року грошові кошти у розмірі по 1 110 грн. та 07.09.2020 року - 2800 грн. (а.с.38-40, ).

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За положеннями статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що з вересня 2019 року малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, суд вважає, що позовні вимоги останнього до колишньої дружини ОСОБА_2 , яка з 2018 року фактично проживає за межами України, щодо стягнення аліментів на дитину обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що дитина фактично проживає не разом із батьком, який проживає у іншому місці із новою сім`єю, а із дідусем та бабусею, оскільки дані твердження не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, з довідок Тягинської сільської ради №№ 592, 593 від 17.08.2020 року вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , де також зареєстровані та проживають його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також син ОСОБА_4 .

Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на дитину, на думку суду, підлягають частковому задоволенню.

Так, аналіз положень ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи, що придбання одягу та взуття відноситься до звичайних витрат на дитину, а не до додаткових, які зумовлені особливими обставинами, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про стягнення із відповідача половини цих витрат ( 4 747 грн : 2 = 2 373,50 грн.) слід відмовити.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_2 брала участь в утриманні сина, що підтверджується квитанціями про поповнення картки ОСОБА_5 , батька позивача, яке майже щомісячно здійснювала ОСОБА_7 , мати відповідача, з огляду на перебування ОСОБА_2 за межами України.

Разом із тим, витрати ОСОБА_1 на придбання ліків для сина дійсно зумовлені негативним фактом станом здоров`я малолітнього ОСОБА_14 , та підтверджені відповідними медичними та консультативними висновками, у зв`язку з чим є обґрунтованими та підлягають задоволенню в порядку ч.1 ст.185 СК України.

При визначенні розміру додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 , суд враховує вік дитини, стан її здоров`я, необхідність лікування та погоджується із розміром частки, яку просить стягнути позивач (1/2 частину від фактично понесених витрат - 2 802,95 грн. : 2 = 1 401,50 грн.).

Отже, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, а також половину додаткових витрат, понесених на придбання ліків для дитини, у розмірі 1 401,50 грн.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Тягинка Бериславського району Херсонської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.09.2020 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 401,50 грн. (одна тисяча чотириста одна грн. п`ятдесят копійок).

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне рішення складено 03.12.2020 року.

Суддя О.О.Корсаненкова