ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9282/20 Справа № 201/393/20 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 06 жовтня 2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося, вони проживають окремо, діти мешкають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Вона сплачує лікування дітей, спортивні секції, організовує літній відпочинок, однак відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу дітям, не цікавиться їх життям, а тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 доходів відповідача щомісячно, але не менше 7000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері цих дітей позивача ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_5 і сином ОСОБА_6 повноліття, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та витрат на правову допомогу відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 16 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, з 06 жовтня 2006 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року, яке набрало законної сили (а.с. 168-174).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6, 7).

Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 працює у ПП Віктор і сини з 05 січня 2017 року та обіймає посаду приймальника замовлень, дохід за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 54551 грн. 48 коп., що підтверджується довідкою з місця роботи від 14 лютого 2020 року (а.с. 52).

Відповідач надає періодично матеріальну допомогу дітям у добровільному порядку, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 56-137)

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Частинами 1-3 ст.181 СК України, визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідач ОСОБА_2 працездатний, отримує дохід, однак нерегулярно надає дітям матеріальну допомогу, а тому дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у частці від його заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають щомісячному стягненню з відповідача, судом враховані всі обставини справи у їх сукупності, зокрема, вік дітей, стан здоров`я та матеріальне становище, а тому висновок суду про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, є обґрунтованим.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що поза увагою суду залишилось те, що вона несе витрати на лікування дітей, сплачує відвідування дітьми спортивних секцій, тощо, а отже розмір аліментів має бути не менший за 7000 грн.

Слід зазначити, витрати, які викликані особливими обставинами, відносяться до додаткових витрат на дітей та позивач не позбавлена права звернутись до суду із відповідними позовними вимогами про їх стягнення у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач має значно вищий заробіток, ніж той, що зафіксований у довідці з місця роботи, не підтверджуться належними, достатніми та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді