Справа № 497/1250/2020
Провадження № 2/497/653/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, а також на 1/2 частину цього самого будинку, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому позивач посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, він - позивач та його батько ОСОБА_2 входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/2 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його частку успадкував син, позивач по справі. Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно йому позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності на його частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, а також постановою приватного нотаріуса йому відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на частину будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності. (а.с.3).

Представник відповідача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області в особі голови Велікова С.Л., до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення позову не має, позов визнав (а.с.48).

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та позивач ОСОБА_1 . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою виконавчого комітету Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області № 535 від 05.08.2020 року, виданої на підставі записів погосподарської книги №5 (а.с.9).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №42767240 від 03.11.2020 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 27.02.2020 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису про смерть №148 від 27.02.2020 року (а.с.8) та після його смерті відкрилася спадщина на усе належне йому на день смерті майно, в тому числі на 1/2 частину вищезазначеного будинку.

При житті ОСОБА_2 склав заповіт від 26.06.2007 року, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області Голубцовою М.Г., зареєстрований в реєстрі за №143, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право ОСОБА_1 . Заповіт не змінено та не скасовано.

Спадщину після його смерті прийняв ОСОБА_1 , спадкоємець за заповітом, фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Криничненської сільської ради №514 від 22.04.2020 року (а.с.42). Також позивач подав заяву до компетентних органів за №223 від 23.07.2020 року про прийняття спадщини (а.с.38), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 87/2020, заведеною 23.07.2020 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. до майна померлого ОСОБА_2 (а.с.36-46).

Постановою приватного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Станєвої В.Б. вих. №388/02-31 від 27.08.2020 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність частки житлового будинку спадкодавцю (а.с.12).

Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_2 його дочка ОСОБА_3 подала заяву до приватного нотаріуса №238 від 04.08.2020 року про прийняття спадщини за законом.

Але відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, він успадковує все майно померлого ОСОБА_2 , як то зазначено в заповіті від 26.06.2007 року, тому ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом не одержала право на спадкування.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1222, 1223, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.12,82, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца