РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Цигановій Ю.М.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 липня 2015 року о 15 годин 11 хвилин в АДРЕСА_3, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Чері», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Чері», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 106-08-15 від 03 серпня 2015 року, складеного ТОВ «ІТС Моторос», вартість матеріального збитку становить 37214 гривень 42 копійки.

ТДВ «СТ «Домінанта» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 13839 гривень 86 копійок.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь вартість майнової шкоди в розмірі 23374 гривні 56 копійок (37214,42 - 13839,86 = 23374,56).

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 2015 року о 15 годин 11 хвилин в АДРЕСА_3, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Деу Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Чері», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України (а.с. 6).

Постанова є чинною.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Чері», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 106-08-15 від 03 серпня 2015 року, складеного ТОВ «ІТС Моторос», вартість матеріального збитку становить 37214 гривень 42 копійки (а.с. 8-17).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З позову вбачається, що ТДВ «СТ «Домінанта» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 13839 гривень 86 копійок (а.с. 7).

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача як з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи 23374 гривні 56 копійок, що є залишком майнової шкоди (37214,42 - 13839,86 = 23374,56).

Позивач зазначає, що відповідальність водія ОСОБА_3 згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта».

04 липня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду України прийнято постанову, в якій зазначені наступні правові висновки.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц дійшла правового висновку про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суду не надано доказів, що у страховика (ТДВ «СТ «Домінанта») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на день дорожньо-транспортної пригоди - 24 липня 2015 року) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Вбачається, що суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є страховик відповідача, оскільки розмір завданої шкоди (37214 гривень 42 копійки) не перевищує розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 14, 23, 511, 636, 979, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 3, 9, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2020 року.

Суддя: