Справа № 750/9800/20
Провадження № 2/750/2179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання - Хамайко С. В., позивача - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

30.10.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідачі) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 з підстав, встановлених статтями 321, 391, 405 Цивільного кодексу України.

Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинув спірну квартиру, з січня 2016 року він постійно не проживає в квартирі без поважних причин та не бере участі в її утриманні та оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище та створює перешкоди у вільному розпорядженні власністю.

У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 (рідний брат позивача) підтвердив, що на початку 2016 року відповідач добровільно покинув спірну квартиру і з того часу жодного разу в ній не з`являвся.

Відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира); в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 4-9, 12-14, 16, 17).

Як убачається з показань свідка та акту від 15.10.2020 (а.с. 15), що узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, з січня 2016 року відповідач постійно не проживає в Квартирі, при цьому не бере участі в її утриманні та оплаті житлово-комунальних послуг, що свідчить про втрату відповідачем інтересу до вказаного жилого приміщення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2016 розірвано шлюб сторін, в зв`язку з цим відповідач втратив статус члена сім`ї позивача.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписом статті 391 Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною другою статті 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає, що відсутність у Квартири з січня 2016 року та ухилення від участі в утриманні житла в сукупності свідчать про втрату відповідачем інтересу до вказаного житла, що є істотною обставиною, яка дає суду підстави для припинення житлового сервітуту та визнання відповідача таким, що втратив право користування Квартирою.

Вказана позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, сформульованими у постанові від 29.01.2020 (справа № 750/2263/18), які підлягають застосуванню судами нижчих інстанцій.

Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 840 грн 80 коп. у відшкодування судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев