Справа № 308/7293/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судових засідань Лупак В.І., позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька (вітчима),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 20 листопада 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 30листоапада 2020 року.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька (вітчима), в якому, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на його користь на утримання кошти в сумі 1376 гривень починаючи з 27 червня 2016 року - письмового припису до пасинка, щомісячно до смерті, тобто враховуючи сукупність наведених доказів, умов проживання у старості, наявностіхвороб. Судові витрати покласти на відповідача.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є вітчимом відповідача ОСОБА_2 ,у позивача скрутне матеріальне становище, похилий вік та стан здоров`я, інших джерел доходів не має.Не працює, отримує пенсію за віком, розмір якої є мінімальним. Рідний син позивача з поважних причин не може надавати йому одноособово допомогу для належного утримання, працює різноробочим, та отримує невеликий розмір заробітної плати. Його сестри не можуть матеріально утримувати його з огляду на вік, та постійно хворіють. Відповідач добровільно допомогу не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, має нерухомість. Зазначає, що відповідач проживав разом зі своєю матір`ю та позивачем з ним до 21 року, знаходився на його утриманні.

Рідний батько відповідача злісно не виконував своїх батьківських обов`язків, а тому позивач більше 13 років утримував його матеріально та забезпечив житлом. Зазначає, що відповідач не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість по оплаті за комунальні послуги.

Таким чином, позивач вважає, що має право на стягнення зі свого ОСОБА_3 аліментів на своє утримання. Враховуючи його похилий вік та ряд захворювань, які потребують додаткових витрат на лікування, просив стягнути аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у відповідності до вимог статті 270 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2016 провадження у справі відкрито, призначено судове засідання у справі.

В подальшому позивач подав клопотання, згідно якого уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь на утримання кошти в сумі 1376 гривень починаючи з 29.06.2016 року ( отримання відповідачем письмового припису), щомісячно до смерті, враховуючи сукупність наведених доказів, умов проживання у старості, наявність хвороб, та стягнути на його користь з відповідача, який злісно ухиляється, за період з 01.01.2015 року по 01.07.2016 року аліменти за минулий час у розмірі 24768 гривень.

10.08.2016 відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на позовну заяву, у яких останній просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.Вказуює, що вселився до позивача у вересні 1994 рокудо цього часу проживав разом з бабусею за іншою адресою в АДРЕСА_1 і перебував на її утриманні, оскільки не схвалював шлюб своєї мами з позивачем. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я бабусі вимушений був переселитись в квартиру до вітчима. Де на той час проживали вітчим, його мати, брат ОСОБА_4 , та брат ОСОБА_5 . Заперечує факт утримання позивачем його, вказує, що позивач постійно знущався над ним та його рідним братом, через що 08.09.2000 року мати з ним розлучилась. Заперечує твердження позивача про забезпечення особисто його житлом, оскільки хоча і зареєстрований в квартирі, але не має змоги нею користуватись, оскільки позивач змінив замки та не допускає його у квартиру. Вказує, що мати постійно працювала і отримувала заробітну плату. Навіть після розірвання шлюбу, сплачувала комунальні послуги протягом 6 років. Крім того, позивач отримує пенсію, має у власності частину квартири, має земельну ділянку.Зазначає, що він одружений, має на утриманні двох дітей. Крім того, у позивача є повнолітній син, який працює, отримує заробітну пату. З огляду на наведене просить суд відмовити в позові повністю.

21.09.2016 Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відмовлено у задоволенні заяви про відвід головуючого судді у справі.

26.10.2016 позивачем подано пояснення на заперечення відповідача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2016 частково задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2016 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді у справі, постановлено задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді у справі.

В подальшому, відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 1316 від 29.11.2016 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, матеріали вказаної справи підлягали повторному автоматизованому перерозподілу у зв`язку з тим, що суддя Світлик О.М. ухвалою від 28.11.2016 задовольнила заяву про самовідвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2016, головуючим суддею визначено Монич О.В. та передано дані матеріали для розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про витребування доказів по справі, а саме просить витребувати від Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у письмовому вигляді відомості щодо наявності у ОСОБА_1 дружини, повнолітніх дочок, синів , братів та сестер.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2017 постановлено витребувати від Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області у письмовому вигляді відомості щодо наявності у ОСОБА_1 дружини, повнолітніх дочок, синів, братів та сестер.

В подальшому, позивач ОСОБА_1 подав до суду також заяву про відвід головуючої судді Монич О.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2017провадження по справі зупинено, справу передано до канцелярії суду для визначення судді з приводу розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2017 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Монич О.В від участі в цивільній справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.02.2018 у зв`язку із подачею заяви про відвід головуючому судді, провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька (вітчима) похилого віку, який утримував малолітнього до досягнення повноліття зупинено, справу передано до канцелярії суду для визначення судді з приводу розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.02.2018відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Монич О.В від участі в цивільній справі.

Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду від 19.09.2018 р. призначено повторний автоматизований перерозподіл справи № 308/7293/16-ц, у зв`язку із тим, що суддя Монич О.В. звільнена з посади судді Ужгородського міськрайонного суду. Дана справа передана для розгляду судді Бенца К.К.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2019 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів частково, та витребувано від державного нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори Закарпатської області Бучацька Л.В. за адресою: АДРЕСА_2 договір довічного утримання АА 254 231 від 28.10.1996р., та належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_3 . В решті вимог клопотання відмовлено.

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2019 року в задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме: звіт руху коштів по касах та банкоматах ПАТ КБ «Приватбанку» в період з січня 2016 року по 10.12.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , постійно проживає АДРЕСА_4 ; договори про відкриття рахунків в ПАТ КБ «ІІриватбанку» на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виписку банку з поточного рахунку відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приватбанку» з доданням відповідних первинних документів; відомості про те, чи здійснювались будь-які перерахування коштів з банківської картки відповідача ОСОБА_2 на банківську картку позивача ОСОБА_1 в період з січня 2016року по 10.12.2018року, та в якій сумі; від ДПІ Ужгородського ГУ ДФС у Закарпатській області, інформацію (довідку, лист) про доходи за період з січня місяця 2016 року по 10.12.2018 року відповідача ОСОБА_2 ; ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_2 ; оціночної вартості 1 /5 квартири по АДРЕСА_5 шляхом витребування в комунального підприємства «Архітектурно-планувального бюро» відомостей, які містяться в інвентарній справі за вказаним об`єктом було відмовлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06.05.2019 в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів від відповідача ОСОБА_2 , а саме: оригінал трудової книжки для огляду та дослідження усіх обставин справи у суді та з`ясування джерел офіційних доходів відповідача, витребування з Ужгородського міського центра зайнятості Закарпатської області відомостей про працевлаштування відповідача ОСОБА_2 за останні три роки було відмовлено.

В подальшому, головуючим у справі суддею Бенца К.К. заявлено самовідвід у даній справі.Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.06.2019 заявупро самовідвід у справі задоволено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи № 308/7293/16-цвід 25.06.2019, головуючим обрано Бедьо В.І.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду письмову заяву про відвід суддіБедьо В.І. у зазначеній справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2019 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по справізадоволено, справу передано для визначення судді в порядку ст.. 33 ЦПК України.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 року, головуючим суддею визначено Малюк В.М. та передано дані матеріали для розгляду, у зв`язку з тим, що суддя Бедьо В.І. ухвалою від 27.08.2019 року задовольнив заяву про відвід.

В подальшому, від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відвід головуючого по справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2019 заяву ОСОБА_2 про відвід судді Малюк В.М. задоволено, цивільну справу №308/7293/16-ц передано до канцелярії суду для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2019 матеріали справи передано для подальшого розгляду судді Фазикош О.В.

Позивачем подано заяву про залучення співвідповідачем ОСОБА_4 , з метою об`єктивного розгляду матеріалів справи. Судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні вказаної заяви, та роз`яснення порядок уточнення позовної заяви з можливістю звернення з відповідними позовними вимогами до іншої особи.

12.03.2020 позивачем подано відповідь на відзив.

30.03.2020 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.11.2020 у прийнятті заяви про збільшення та уточнення позовних вимог відмовлено та повернуто заяву позивачу.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов повністю, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на його користь на утримання кошти в твердій грошовій сумі та аліменти за минулий час.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні такого.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного висновку.

Згідно довідки від 23.04.2008 року виданої ОСОБА_6 , 12.03.1993 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгорода Ужгородського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , актовий запис за №164.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 і громадянкою ОСОБА_6 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 08.09.2000 року зроблено запис за №326.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1994 встановлено, що ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно довідки ОСББ «Каштан Минайська 3» від 17.10.2016 року за адресою: АДРЕСА_5 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає тазареєстрований є ОСОБА_1 . Колишня дружина ОСОБА_9 не проживає, син ОСОБА_5 , 1993 р.н.проходить службу в ЗСУ.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно відповіді головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 10.01.2017 року, наданої на запит позивача ОСОБА_1 , зазначено відомості про народження дитини, батьком якої позивач записаний, зокрема, що у актовому записі про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 за №404 народження дитини проведено за заявою батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_10 на підставі актового запису про шлюб.

Згідно відповіді Ужгородського міського центру зайнятості від 29.05.2019 року за №471 за останні три роки відомості про працевлаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. З 2017 року на обліку центрі зайнятості не перебував. В 2016 році двічі звертався про надання статусу безробітного, була сформована заява про відмову від послуг служби зайнятості і знято з обліку.

Згідно наданих відомостей з пенсійного фонду, ОСОБА_1 , знаходиться на обліку в Ужгородському об`єднаному УПФУ Закарпатської області отримує пенсію за віком при повному стажі. У 2016 році розмір пенсії становив 2461,26 грн. щомісячно.

Згідно наданих копій свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 укладено шлюб, 16.09.2006 року.

Згідно копій свідоцтв про народження від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_12 народилося двоє дітей, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 270 СК України повнолітні падчерка, пасинок зобов`язані утримувати непрацездатних мачуху, вітчима, якщо вони потребують матеріальної допомоги і якщо вони надавали падчерці, пасинкові систематичну матеріальну допомогу не менш як п`ять років, за умови, що падчерка, пасинок можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок падчерки, пасинка по утриманню мачухи, вітчима виникає, якщо у мачухи, вітчима немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина, братів та сестер або якщо ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Із аналізу вищенаведених вимог закону випливає, що у даному спорі, який виник між позивачем та відповідачем підлягають доказуванню по-перше, факт родинних відносин, по-друге, факт непрацездатності вітчима, по-третє, систематичність надання матеріальної допомоги відчимом пасинку не менш як п`ять років, можливість надання пасинком відчиму такої допомоги, і на сам кінець, відсутність дружини, повнолітніх дочки, сина, братів та сестер або факту, що ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1,2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 17.06.2008 серії НОМЕР_5 . Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

За твердженнями позивача, відповідач є його пасинком, що не заперечувалося також відповідачем.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 Поняттям "родичі", яке вживається в Сімейному кодексі України охоплюються такі особи: баба, дід, прабаба, прадід, повнорідні брат і сестра. "Членами сім`ї" є мачуха, вітчим, які проживають однією сім`єю з малолітніми або неповнолітніми пасинком, падчеркою. "Інші особи" - це особи, в сім`ї яких виховується дитина.Ними можуть бути тітка, дядько, двоюрідні сестра, брат, а також сусіди чи інші сторонні особи.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 12.03.1993 між матір`ю відповідача ОСОБА_10 та позивачем ОСОБА_1 було укладено шлюб.Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 і громадянкою ОСОБА_6 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 08.09.2000 року зроблено запис за №326.

Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язківщодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, з огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від пасинкавідчим може мати за умови, якщо він є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги, та з урахуванням інших умов про які йдеться в ст. 270 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Таким чином, сам факт непрацездатності батьків (відчима) не зумовлює виникнення у дітей (в даному випадку пасинка) обов`язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Похилий вік позивача та пов`язані з цим хвороби, підтверджені паспортом та випискою з історії хвороб.

Відповідач принаймні до досягнення повноліття, виховувався та утримувався з участю позивача не менш як п`ять років, що дає підстави вважати, що таким чином він отримував систематичну матеріальну допомогу від позивача, який упродовж зазначеного часу мав постійну роботу і отримував заробітну плату.

В судовому засіданні ОСОБА_2 визнав факт наявності у нього на праві власності квартири в м.Ужгороді, не заперечував про продаж однієї з належних йому квартир та отримання прибутку, він є працездатного віку, а інвалідності йому не встановлено. Одночасно суд враховує, що відповідач одружений, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Факт отримання дружиною відповідача державної соціальної допомоги на новонароджену дитину, сторонами не оспорюється.

В той же час, позивачем суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження необхідності в отриманні сторонньої допомоги з боку відповідача. Факт непрацездатності позивача та отримання ним пенсійних виплат у незначній, на його думку, сумі, не є підставою для стягнення аліментів на його утримання.

Суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму - 2016 року на одну особу (у розрахунку на місяць) було встановлено у розмірі з 1 січня 2016 року 1330 гривень, з 1 травня 1399 гривень, з 1 грудня 1544 гривень, відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить на одну особу в розрахунку на місяць: із 1 січня 2027 грн; із 1 липня 2118 грн; із 1 грудня 2189 грн.

ОСОБА_14 , отримує пенсію за віком довічно, а у 2016 році розмір його пенсії становив 2461,26 грн. щомісячно, що є більшим ніж наведений вище прожитковий мінімум на особу. Крім того, суд враховує, що позивачу на праві власності належить частка в квартирі, в якій він проживає і на даний час.

За змістом ст.270 СК Україниобов`язок пасинків утримувати непрацездатного відчимане є абсолютним і виникає лише за наявності сукупності юридичних фактів визначених даною нормою.

Право вітчима на отримання матеріального утримання від повнолітньогопасинка виникає якщо у мачухи, вітчима немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина, братів та сестер або якщо ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Не підлягає доказуванню той факт, що рідні сестри позивача на даний час померли, оскільки дане сторонами не оспорюється.Разом з тим, судом встановлено, що позивач має повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також в силу положень сімейного законодавства несе обов`язок по наданню матеріальної допомоги батьку, проте до нього вимоги в цьому провадженні не заявлялись.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до рідного сина ОСОБА_5 про стягнення аліментів на його користь на утримання непрацездатного батьката на даний час син не перебуває на службі в ЗСУ.Згідно системи документообігу суду справа за №308/3701/18 на даний час перебуває на розгляді в суді.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не звертався з позовом до суду щодо оспорення батьківства відносно свого сина ОСОБА_5 , відповідне рішення суду відсутнє. Та позивач не надав суду відомостей про те, що його рідний син з поважних причин не може надавати йому належного утримання.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на вказані вище обставини, суд вважає, що за таких умов заявлені позивачем, вимоги про стягнення з пасинка щомісячних аліментів на утримання з підстав потреби його у матеріальній допомозі, не є доведеними, а тому достатніх правових підстав для стягнення аліментів суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202, 205, 271 Сімейного кодексу України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька (вітчима) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош