Справа № 296/3040/17
УХВАЛА

"11" листопада 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомир в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі с/з Рабчинської Я.В. ,

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

представника приватного виконавця Сікорської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомир справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову ВП №61299731 від 18.02.2020р. про розшук майна боржника, що була винесена приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 18.02.2020р. в офісному приміщенні приватного виконавця Волкової Є.О. йому було вручено постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника, розшук майна боржника. Як вбачається з постанов, винесених приватним державним виконавцем Волковою Є.О., останньою було накладено арешт на нерухоме майно, транспортні засоби, кошти на рахунках та корпоративні права, що значно перевищує розмір стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди виконавця. Посилаючись на те, що приватний виконавець своїми діями порушив приписи Закону України «Про виконавче провадження», скаржник просить скасувати постанову ВП №61299731 від 18.02.2020р. про розшук майна боржника.

В письмових поясненнях приватний виконавець просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 . Обґрунтовуючи свою відмову приватний виконавець зазначає, що у неї на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №61303900 від 17.02.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №МL-001/046/2006 від 20.03.2006р. та СМ/SМЕ101/101/2007 від 31.05.2007р. у розмірі 31304,52 дол. США, що еквівалентно 8444473,86 грн. та стягнення судового збору в сумі 12667,11 грн. Під час проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку майнового стану боржника, згідно відповіді та витягів з ЄДР МВС України та інформаційної довідки з РПВНМ було встановлено, що боржнику належить рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення. Керуючись приписами ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем Волковою Є.О. було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження 942993,07 грн. Під час особистого візиту боржника до офісу приватного виконавця, останнім було запропоновано надати інформацію щодо місцезнаходження належного боржнику рухомого майна, проте, боржник не надав жодних повідомлень, про що було складено акт. На думку приватного виконавця, при винесені постанови про розшук майна нею не було допущено порушень вимог чинного законодавства України.

В судовому засіданні скаржник та його представник доводи скарги підтримали та просили скаргу задовольнити.

Представник приватного виконавця заперечила щодо задоволення скарги.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч.1 ст.1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», надалі по тексту Закон).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (п.2 ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст.19, ст.22 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Матеріали справи свідчать, що на підставі виконавчого листа, виданого Корольовським районним судом м.Житомира, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. постановою ВП №61303561 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судового збору в сумі 12667,11 грн. (а.с.34) та постановою ВП №61299731 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №МL-001/046/2006 від 20.03.2006р. та СМ/SМЕ101/101/2007 від 31.05.2007р. у розмірі 31304,52 дол. США, що еквівалентно 8444473,86 грн. (а.с. 38).

Відповідно до постанови ВП №61299731 від 17.02.2020 виконавчі провадження №61303561 та №61299731 об`єднано у зведене виконавче провадження № 61303900 (а.с.39).

Як визначено ч.1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.п.1,3,6, 22 ч.3 ст.18 Закону).

Згідно ч.2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно витягу від 17.02.2020р. з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, отриманого приватним виконавцем Волковою Є.О., ОСОБА_1 є власником наступних транспортних засобів: автомобілів VOLKSWAGEN GOLF, 2004р., дата реєстрації 16.11.2019р., VOLKSWAGEN PASSAT, 2001р., дата реєстрації 28.09.2019р., VOLKSWAGEN, GOLF, 2002р., дата реєстрації 06.11.2019р.

За результатом виїзду на дільницю 17.02.2020р. за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , приватним виконавцем встановлено, що транспортні засоби автомобілі: VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_2 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_3 , на території, прилеглій до багатоповерхового будинку, у якому проживає боржник, не виявлені (а.с.52). Вказаний акт складено за участю понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, 17.02.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. винесено постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника.

Згідно акта приватного виконавця Волкової Є.О. від 18.02.2020р. за адресою приватного виконавця з`явився боржник зі своїм представником та особисто під підпис отримав копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника. Під час бесіди з боржником останній відмовився надавати будь-яку інформацію щодо автомобілів VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_2 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_3 (а.с.55).

Вказаний акт складено за участі понятих: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 18.02.2020р. винесено постанову про розшук майна боржника: VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_2 , VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_3 (а.с.56).

Вважаючи, вказану постанову неправомірною, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить її скасувати.

Вирішуючи питання на предмет задоволення скарги, суд враховує наступне.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом (ч.2 ст.14 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічна норма щодо проведення виконавчих дій у присутності понятих закріплена у ч.1 ст.22 Закону.

Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна (ч.2 ст.22 Закону).

Приписами ч.3 ст.22 Закону визначено, що понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Згідно ч.4 ст.22 Закону понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Як визначено ч.5 ст.22 Закону, понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Отже, приписами даної норми закріплено певні вимоги, дотримання яких є обов`язковими, у разі присутності понятих під час вчинення виконавчих дій.

Досліджуючи акти приватного виконавця (а.с.52,55) судом встановлено, що в актах відсутні відмітки про те, що понятим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перед початком виконавчих дій приватним виконавцем Волковою Є.О. роз`яснювались їх права та обов`язки.

Крім того, судом встановлено, що до вчинення виконавчих дій залучено понятого ОСОБА_5 , який є помічником приватного виконавця Волкової Є.О., що суперечить приписам ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, в судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що приватний виконавець Волкова Є.О. зустріла їх на вокзалі та запропонувала прийняти участь у проведенні виконавих дій, після чого відвезе їх до м.Бердичів, куди вони й прямували.

Пропозиція приватного виконавця відвезти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до м.Бердичів після прийняття останніми участі як понятих у здійсненні виконавчих дій, на переконання суду, створює певну зацікавленість вказаних осіб у проведенні виконавчої дії, а тому суперечить ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, слід дійти висновку, що акти від 17.02.2020 року та від 18.02.2020р. складено з порушенням вимог ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, здійснюючи розшук майна боржника за місцем проживання (перебування) приватний виконавець діяв з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено приписами ч.3 ст.36 Закону, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Отже, умовою прийняття рішення про розшук транспортних засобів є необхідність розшуку, яка у даній справі фактично відсутня, з огляду на те, що акти про відсутність інформації про місцезнаходження транспортних засобів складені з порушенням вимог ст.22 Закону країни "Про виконавче провадження" та не можуть бути прийняті до уваги.

Окрім того, в судовому засіданні 11.11.2020р. ОСОБА_1 пояснив, що дійсно акти приватного виконавця від 17.02.2020р. та від 18.02.2020р. отримав, однак інформація про автомобілі не була предметом обговорення 18.02.2020р.

Судом враховано що приватний виконавець 17.02.2020р. виніс постанову про арешт майна боржника ВП №61299731 та 18.02.2020р. виніс постанову про розшук майна боржника ВП № 61299731. У вказаних постановах зазначені тіж самі транспортні засоби.

Натомість, суду не надано належних підтверджуючих документів про проведенні виконавчі дії приватним виконавцем на виконання приписів ч.5 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що приватний виконавець діяв з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та без належних на те підстав, передчасно виніс постанову від 18.02.2020 ВП №61299731 про розшук майна боржника.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1-3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки під час розгляду скарги, встановлено порушення прав скаржника, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ч.1 п.2 ст.255, ст.ст. 447 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни - задовольнити.

Скасувати постанову про розшук майна боржника від 18.02.2020р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. у виконавчому провадженні №61299731.

Ухвала можу бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. П. Маслак