справа № 761/4147/15-ц головуючий у суді І інстанції Фролова І.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року про відмову у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ред» про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення та просила скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року у справі № 761/4147/15-ц і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи відбувся у відсутності відповідачів і їх не повідомлено про наявний судовий розгляд. ОСОБА_1 жодного разу не була вручена судова повістка. Оскільки в рішенні суду від 21 серпня 2020 року було зазначено посилання на ст. 280, 282 ЦПК України, а це «Умови проведення заочного розгляду справи» та «Форма і зміст заочного рішення», цілком зрозуміло, що рішення є заочним. У порушення вимог закону суд не розглянув заяву про перегляд заочного рішення та фактично відмовив у відкритті провадження за заявою. Нормами ЦПК України не передбачена відмова у прийнятті такої заяви. Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутня ухвала про заочний розгляд справи, таке рішення суд виніс протокольно, а, отже, це має бути відображено у протоколі судового засідання. Проте, у матеріалах справи не міститься жодного журналу судового засідання, протоколу чи диска зі звукозаписом, але міститься довідка про те, що звукозапис не зберігся.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року не є заочним, а розділом 11 ЦПК України не передбачений перегляд рішення суду, яке постановлене не в заочному порядку.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст. 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 21 серпня 2020 року ухвалено рішення за результатами розгляду позовної заяви, в якому сторонам роз`яснено загальний порядок його оскарження. Таким чином, відсутні підстави вважати, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2020 року є заочним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що оскільки в рішенні суду зазначено посилання на ст. 280, 282 ЦПК України, а це «Умови проведення заочного розгляду справи» та «Форма і зміст заочного рішення», цілком зрозуміло, що рішення є заочним.

Однак, помилкове посилання суду першої інстанції на статті закону, що регулюють заочний розгляд справи, не свідчить про те, що рішення суду було ухвалено в заочному порядку.

Як зазначалося вище, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Проте, суд першої інстанції не постановляв таку ухвалу у даній справі.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, відповідач також зазначає про те, що у матеріалах справи відсутня ухвала про заочний розгляд справи, а таке рішення суд виніс протокольно, а, отже, це має бути відображено у протоколі судового засідання. Проте, у матеріалах справи не міститься жодного журналу судового засідання, протоколу чи диска зі звукозаписом, але міститься довідка про те, що звукозапис не зберігся.

Разом з тим, доводи відповідача про наявність протокольної ухвали щодо заочного розгляду справи ґрунтуються на припущеннях, на яких увідповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватися доказування.

Доводи апеляційної скарги в частині не передбачення нормами ЦПК України можливості прийняття судом процесуального рішення про відмову у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку відповідач не звернув уваги, що вказане право суду першої інстанції ґрунтується на відсутності у суду обов`язку приймати до розгляду заяви, подання яких чинним законодавством не передбачено.

У відповідності до вимог чинного ЦПК України відсутнє право учасників справи подавати до суду заяви про перегляд заочного рішення у випадку коли заочне рішення судом не ухвалювалось. У такому випадку для забезпечення права сторони на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя передбачено право апеляційного оскарження у встановленому порядку.

Враховуючи зазначене, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції дотримано норми процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.