Провадження №2/522/5133/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни, в якому просить скасувати рішення приватного нотаріуса Дишлевої Тетяни Володимирівни, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. за № 51815425 від 30.03.2020 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 30.03.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, загальну площу квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , змінено з 102,0 кв.м. на 389,5 кв.м.

Загальна площа квартири збільше за рахунок горищного приміщення, а вказані зміни внесені приватним нотаріусом Дишлевою Т.В. на підставі рішення №51815425 від 30.03.2020 року.

Підставою для внесення змін зазначено технічний паспорт від 25.03.2020 року виданий ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» в якому не відображено самочинність будівництва мансардного поверху до квартири ОСОБА_1 та довідка від 25.03.2020 року видана ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП», в якій зазначено, що під час інвентаризації квартири ОСОБА_1 допущені технічні помилки в результаті чого в площі квартири не враховані площі антресолей та уточнені лінійні розміри та площі приміщень.

Ці дані позивач вважає фальсіфікацією, а реконструкцію квартири яка проведена ОСОБА_1 незаконною, що змушує ПРА ОМР звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 28.07.2020 року.

Також, ухвалою суду від 06.07.2020 року позивачеві повернуто заяву про забезпечення позову.

28.07.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів, підготовче засідання перенесено на 27.08.2020 року.

27.08.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів, підготовче засідання перенесено на 21.10.2020 року.

21.10.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2020 року.

Учасники справи у судове засідання, призначене на 23.11.2020 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, від представника позивача та представника відповідача ОСОБА_1 надійшли заяви про проведення судового засідання за їх відсутністю. Представник позивача позов підтримав, а представник відповідача просив відмовити у його задоволенні.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 загальною площею 102,0 кв.м. належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1886 від 24.12.2019 року. Планувальна схема приміщень відображена в технічному паспорті інвентаризації нерухомого майна, виготовленого ОМБТІ та РОН станом на 03.11.2003 року.

30.03.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно загальну площу вказаної квартири змінено з 102,0 кв.м. на 389,5 кв.м. Загальна площа квартири збільшена за рахунок горищного приміщення.

Вказані зміни було внесено приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Теяною Володимирівною на підставі рішення № 51815425 від 30.03.2020 року.

Підставою для внесення змін стали наступні документи:

1.Технічний паспорт, серія та номер: бн, виданий 25.03.2020 року, видавник ПП ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП;

2.Довідка, серія та номер: 121527, виданий 25.03.2020 року, видавник: ПП ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП.

Зазначений технічний паспорт виготовлений ПП ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП () за підписом експерта ОСОБА_2 , в якому станом на 25.03.2020 року відображено мансардний поверх площею 287,5 кв.м. та відсутній штамп самочинне будівніцтво.

Відповідно до вказаної довідки за № 121527 від 25.03.2020 року, при проведенні технічної інвентаризації квартири були виявлені технічні помилки, а саме при проведенні інвентаризації не враховані площі антрисолей, а також площа змінена у зв`язку з уточненням лінійних розмірів та площ приміщень, і не належить до самочинного будівництва та не являється реконструкцією згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Також згідно п. 1 переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затвердженого постановою № 406 від 07.06.2017 року. Загальна площа квартири складає 389, 5 кв.м. та житлова площа 45,5 кв.м.

Позивач вважає, що така інформація не відповідає дійсності, так як у вказані технічний паспорт та довідку були внесені недостовіні дані, оскільки містобудівні умови та обмеження для проектування реконструкції квартири з улаштуванням мансардного поверху за адресою: АДРЕСА_2 , не видавалися, а, отже, реконструкція є самочинною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно положень ч.3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями та перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

За змістом ст..18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно ст.. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Однак, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 20 листопада 2019 року, справа № 802/1340/18-а, вказує на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, оспорювання позивачем рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , прийняте приватним нотаріусом ОМНО Дишлевою Т.В. на користь ОСОБА_1 є неналежним способом захисту права позивача, а тому ця позовна вимога має бути залишеною без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви з відповідача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України; суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (, м. Одеса, вул. Канатна, 134) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Тетяни Володимирівни (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11 оф. 210) про скасування рішення про державну реєстрацію залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 01.12.2020 року.

Суддя В.Я.Бондар