Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-6288/20
Провадження № 4-с/711/73/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Нарадько Л.О.,

за участі:

скаржника ОСОБА_1 ,

представника зацікавленої особи Крупного О.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги вказують, що 17.11.2009 року за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» боргу в сумі 469 289 грн. 95 коп. було відкрито виконавче провадження та вилучено їх майно, а саме дороге обладнання харчової промисловості, а також приміщення, придбане на кошти банку. При цьому сума боргу зменшена не була.

Крім того, вказують, що в липні 2020 року АБ «Укргазбанк» знову звернувся до ДВС Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі чого 29.07.2020 року були відкриті виконавчі провадження № 62670436 та № 62670325. Відповідно до постанов державних виконавців, були заблоковані банківські рахунки скаржників, а зокрема: пенсійний та зарплатний рахунок (об`єднаний) № НОМЕР_1 , кредитний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АКТ КБ «Приватбанк» та кредитний рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Монобанк», а також рахунок для соціальних виплат № НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк». В зв`яку з цим їх сім`я залишилась без будь-яких коштів для проживання. Спроби врегулювати питання з державною виконавчою службою не дали позитивного результату.

А тому, просять зняти арешт з їх карткових рахунків.

03.09.2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю.

16.09.2020 року дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Згідно автоматизованого розподілу справа передана судді Скляренко В.М.

Ухвалою від 18.09.2020 року скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято до провадження судді Скляренко В.М. та призначено розгляд справи по суті.

20.10.2020 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в справі залучено в якості зацікавленої особи Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк».

В судовому засіданні 05.12.2020 року скаржником ОСОБА_2 подано заяву про залишення її скарги без розгляду, в зв`язку з відсутністю предмет спору.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2020 року скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині вимог скарги скаржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без розгляду.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що він має в АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_4 на який йому нараховуються соціальні виплати. Оскільки на даний рахунок був накладений арешт, то він звертався до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просив зняти такий арешт, однак йому було відмовлено в цьому. Також пояснив, що доказів що на даний рахунок йому нараховуються соціальні виплати він не має.

В судовому засіданні представник зацікавленої особи ПАТ «АТ «Укргазбанк» - Крупний О.Г. просив відмовити в задоволенні скарги в зв`язку з її безпідставністю. Також просив враховувати, що скаржником ОСОБА_1 суду не надано доказів, які б підтверджували, що державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при накладенні арешту на майно скаржника були порушені вимоги закону.

В судове засідання державний виконавець/уповноважена особа Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи його було повідомлено в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Справу вирішено відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України за відсутності державного виконавця/уповноваженої особи Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав суду відзив (заперечення, пояснення) на скаргу та докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується його позиція щодо поданої скарги.

Суд, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 та представника зацікавленої особи ОСОБА_3 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панімаш Ю.О. знаходиться виконавче провадження №62670436 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.11.2009 року у справі № 2-6288/09 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №01-188/08 від 01.09.2008 року в розмірі 456 469 грн. 95 коп., штрафу за порушення умов договору іпотеки № Ді-00-188/08 від 01.09.2008 року в сумі 21000 грн., державного мита в сумі 1700 грн. та витрат на ІТЗ проведення судового засідання в сумі 120 грн., а всього 479289 грн. 95 коп. Постанова про відкриття вказаного виконавчого провадження винесена державним виконавцем 29.07.2020 року на підставі заяви стягувача АБ «Укргазбанк» (а.с. 21, 23).

В даному виконавчому провадженні №62670436 постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панімаш Ю.О. від 29.07.2020 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 22).

Звертаючись з даною скаргою до суду скаржник ОСОБА_1 вказує, що при накладенні арешту на все майно, яке належить йому на праві власності, в тому числі було накладено арешт і на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 , який відкритий на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк». Також вказує, що даний рахунок є рахунком для отримання виплат по безробіттю.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Скаржником ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами, що рахунок з якого останній просить зняти арешт, а саме рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк», - є таким на який зараховується соціальні виплати (виплати по безробіттю).

Натомість, з наданої до суду в якості доказу заяви ОСОБА_1 до Головного управління центру зайнятості в Черкаській області про виплату пенсії або грошової допомоги від 02.06.2020 року вбачається, що останній просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги, іншої грошової виплати) перераховувати на його поточний рахунок № НОМЕР_5 , який відкритий у відділенні Регіонального управління/філії ПриватБанку (рахунок установи уповноваженого банку № НОМЕР_6 в ПАТ «Приватбанк»), тобто зовсім на інший рахунок (а.с. 16), з якого останній не просить зняти арешт.

Крім того, з матеріалів скарги не вбачається, що скаржник ОСОБА_1 звертався до державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні в якого знаходиться виконавче провадження №6270436, із заявою про скасування вищевказаного арешту та що йому було відмовлено в цьому.

Оскільки державному виконавцю при винесенні 29.07.2020 року постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 не було відомо про те, що вищевказаний рахунок боржника ОСОБА_1 , з якого останній просить зняти арешт, є рахунком на який зараховуються соціальні виплати, тому постанова державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панімаш Ю.О. від 29.07.2020 року про арешт майна боржника є такою, що винесена на підставі ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

А тому, з урахуванням вищевикладеного, доказів, якими обґрунтовується скарга ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 12, 259, 260, 261,263, 441, 450, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 06.11.2020 року.

Головуючий В.М. Скляренко