ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7656/20 Справа № 210/1772/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне Акціонерне Товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання протиправною та скасування постанови та стягнення недоплаченої одноразової страхової допомоги у зв`язку з ушкодженням здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Відділення Фонду), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Відділення ФССНВ в м. Кривому Розі № 0407/22634/22634.1/6 від 14.05.2015 р. «Про призначення одноразової допомоги в разі настання права страхової виплати після 01.01.2015 р. на ім`я ОСОБА_1 , що є передчасною та не відповідає вимогам ст. 44 ЗУ № 77-8 від 28.12.2014 р. та іншим нормативно - правовим актам вищої юридичної сили та не породжує юридичних наслідків з моменту її прийняття.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 69365 гр. 10 коп. на користь ОСОБА_1 , з обов`язковим коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги у встановленому законодавствам порядку з 14.05.2015 р. по день набрання чинності судового рішення.

В обґрунтування позову (враховуючи останні уточнення) зазначає, що тривалий час перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг". 17 листопада 2014 року під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок на виробництві, про що складено акти за формами Н-1 та Н-5. Рішенням МСЕК від 18 березня 2015 року йому встановлено 65% втрати працездатності та 2-гу групу інвалідності. Відповідачем розглянуто справу про страхові виплати та прийнято рішення про взяття потерпілого на облік. Крім того відповідачем прийнято постанову, якою призначено щомісячні страхові виплати, а саме постанову № 0407/22634/22634.1/5 від 14 травня 2015 року, яка позивачем не оскаржується.

Позивач вважає, що на підставі ст.34 ЗУ « Про обов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» він має право на отримання одноразової страхової виплати, яка складає 69 365, 10 грн.

За його зверненням Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Кривому Розі було винесено 14 травня 2015 року Постанову № 0407/22634/22634.1/6 , якою йому була призначена одноразова допомога в сумі 13 458,90 грн.

Дії посадових осіб Фонду щодо винесення вищеназваних постанов він вважає незаконними, передчасними, здійсненими у порушення його прав, які визначаються та охороняються ст.ст. 3,19, 24, 25, 27, 28, 29, 40, 43, 46, 47, 51, 52, 55-64 Конституції України. Внаслідок прийнятої Фондом постанови, було значно зменшено суми належних йому до виплати одноразової допомоги, оскільки при прийнятті цих постанов Фонд керувався антиконституційними законами та ст. 44 Закону України «Про обов`язкове державне соціальне страхування», яка на момент прийняття рішень ще не набрала чинності. Позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову Відділення ФССНВ в м. Кривому Розі № 0407/22634/22634.1/6 від 14 травня 2015 року «Про призначення одноразової допомоги в разі настання права страхової виплати після 01 січня 2015 року на ім`я ОСОБА_1 , що є передчасною та не відповідає вимогам ст. 44 ЗУ № 77-8 від 28 грудня 2014 року та іншим нормативно - правовим актам вищої юридичної сили та не породжує юридичних наслідків з моменту її прийняття. Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 69 365, 10 гр. на користь ОСОБА_1 , з обов`язковим коригуванням у зв`язку зі зростанням цін на споживчі товари та послуги у встановленому законодавствам порядку з 14 травня 2015 року по день набрання чинності судового рішення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилалася у своїй позовній заяві.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з серпня 1993 року по грудень 1994 року, потім з липня 2001 року по березень 2015 року працював електрогазозварником на різних виробництвах підприємства Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Актом проведення розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 25 листопада 2014 року від 20 березня 2015 року встановлено, що 17 листопада 2014 року при під час виконання своїх трудових обов`язків електрогазозварника 5 розряду цеха ремонту обладнання № 1 ремонтного виробництва Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на комплексі агломашини № НОМЕР_1 стався нещасний випадок в наслідок руйнування настилу площадки.

За результатами розслідування був складений акт № 8 від 20 березня 2015 року за формою Н-1 та акт за формою Н-5 від 25 листопада 2014 року, тобто комісія визнала, що нещасний випадок , який стався з ОСОБА_1 , пов`язаний з виробництвом.

Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії ААА № 005239 від 18 березня 2015 року ОСОБА_1 первинно було встановлено 65% втрати професійної працездатності та 2-гу групу інвалідності по 01 квітня 2016 року.

Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії 12ААА № 428217 від 02 березня 2016 року ОСОБА_1 повторно було встановлено 65% втрати професійної працездатності та 2-гу групу інвалідності.

Зазначені обставини не спростовуються відповідачем.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Кривому Розі 14 травня 2015 року була винесена Постанова № 0407/22634/22634.1/6, якою було призначено позивачу одноразової допомоги в сумі 13 458,90 грн.

Відповідно ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент звернення) визначаються види та розмір страхових виплат та інших витрат у разі настання страхового випадку, п.2 передбачено, що у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Нормами ст.44 Закону визначаються процедурні питання при розгляді заяв потерпілих або заінтересованих осіб.

Крім того, у здійсненні своєї діяльності Фонд керується Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 27 квітня 2007 року № 24.

Так, п. 1.2 Порядку у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право відповідні виплати.

Згідно з п. 1.4. Порядку робочі органи виконавчої дирекції Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Зазначену правову позицію було закріплено п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992року, якою визначено що, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому або особам, які мають на це право , страхові виплати, передбачені ст. 28 Закону України від 23 вересня 1999року "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності". Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Позивач в своїй позовній заяві обґрунтовуючи вимоги до Відділення Фонду посилається на норми Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Але, як зазначалось судом, з 01 січня 2015року у відповідності з внесеними змінами, щодо реформування загальнообов`язкового соціального страхування, вступив в дію Закон України від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII " Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.199 № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Відповідно до п.8, 9 Прикінцевих та перехідних положень до загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77-УІІІ вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом, закони та інші нормативно- правові акти застосовуються в частині, що не суперечить даному Закону, нормативно-правові та розпорядчі акти ФССНВВ діють до затвердження відповідних рішень Фондом.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV), сума одноразової страхової виплати визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу) з якої справляються внески до Фонду.

Однак, відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення виплати) у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Звертаючись з позовними вимогами позивач зазначає, що Фонд - Відповідач безпідставно та протиправно застосував положення ст. 44 цього ж закону, які вступають в дію лише з 01 липня 2015 року, а також протиправно, всупереч нормам Конституції, які є нормами прямої дії не застосував "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Таким чином, заявник стверджує, що на підставі ст.34 обов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» (в редакції чинні на момент настання страхового випадку) він має право на отримання одноразової страхової виплати, яка складає 69 365, 10 грн.

Разом з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена норма закону в редакції чинні на момент настання страхового випадку не підлягає до застосуванню в даному випадку, оскільки право позивача на отримання страхових виплат настало з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності, тобто з 18 березня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що за зверненням позивача Відділенням виконавчої дирекції Фонду в м.Кривому Розі була винесена 14 травня 2015 року Постанова № 0407/22634/22634.1/6, якою йому була призначена одноразова допомога в сумі 13 458,90 грн.

За приписами частин шостої та сьомої статті 6 Закону № 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV), сума одноразової страхової виплати визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу) з якої справляються внески до Фонду.

Однак, відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (в редакції, чинній на момент призначення виплати) у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Виходячи з наведених норм закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що призначення одноразової допомоги позивачеві проведено відділенням Фонду у повній відповідності до норм чинного законодавства.

Виходячи з викладеного висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства,обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992року.

Отже, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують на законність судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров