Справа № 461/3440/19 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2886/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м.Львів

Справа №461/3440/19

Провадження № 22ц/811/2886/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 24 липня 2020 року, у складі судді Мисько Х.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановив:

14 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 травня 2016 року сталася ДТП. Вказує, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ауді-80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив зіткнення з велосипедом, яким керував він (позивач). Зазначає, що внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Стверджує, що внаслідок ДТП пошкоджено належний йому на праві власності велосипед, вартістю 30 000 грн. та професійний шолом, вартістю 3500 грн. Зазначає, що відповідачем частково відшкодовано завдану йому шкоду в розмірі 11 000 грн. Він звертався з відповідною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з якою відповідач укладав договір, щодо отримання страхового відшкодування за пошкодження велосипеда, проте йому було відмовлено. Також звертався до страхової компанії із заявою про відшкодування втраченого заробітку за 78 календарних днів, яка становить 118 869,69 грн., однак страхова компанія погодилась відшкодувати лише втрачений заробіток у сумі 33 034,92 грн. ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» погодилась відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 2 896,90 грн., посилаючись на ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів 22 500 грн. майнової шкоди за знищення майна, 85 834,77 грн. втраченого заробітку, 97 103,10 грн. моральної шкоди та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 33 034, 92 грн. втраченого заробітку; 10 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на доводи позовної заяви.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розглядаючи позов, який випливає з кримінальної чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування.

Умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Згідно із ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що під час кримінального провадження ОСОБА_2 частково відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, заподіяну позивачу.

Згідно розписки від 21 травня 2016 року, ОСОБА_3 (дружина позивача) отримала від ОСОБА_2 5 000 грн. на лікування ОСОБА_1

2 липня 2016 року відповідачем надано позивачу 4 000 грн.

1 червня 2018 року ОСОБА_4 підтвердив розпискою, що отримав від ОСОБА_2 4 000 грн. в якості часткової компенсації майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, яку він сплачує потерпілому ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року зазначено, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником в деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час настання страхового випадку була застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду покладається на його страховика.

Між ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та ОСОБА_2 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7261227, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які на законних підставах експлуатують забезпечений транспортний засіб «Ауді - 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 5 Полісу № АЕ/7261227 розмір франшизи становить 500 грн.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування з відповідними документами, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що 15 травня 2016 року сталася ДТП за участі автомобіля «Ауді-80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та велосипедом марки марки «Pinarello Surprise Road Bike», яким керував ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 18 січня 2019 року повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про ДТП.

25 січня 2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» повідомлено ОСОБА_1 відповідно до ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Повідомлення про ДТП подано 18 січня 2019 року, тобто більше ніж через рік від дати скоєння ДТП, у страхової компанії відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування за пошкоджений велосипед.

Згідно п 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, як фізична особа підприємець та здійснює свою господарську діяльність у сфері комп`ютерного програмування.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Встановлено, що ПрАТ«Страхова компанія «Провідна» сплачено позивачу шкоду, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у розмірі 33 034,92 грн.

Відшкодування розраховувалось на підставі лікарняних листів непрацездатності, завірених у встановленому законом порядку із зазначенням заробітної плати та довідки про доходи потерпілого за 12 місяців до дати ДТП.

Згідно листків непрацездатності ОСОБА_1 перебував на лікарняному 76 днів.

Довідкою про доходи Галицького управління ДФС України від 5 березня 2019 року, його середньоденний дохід становить 1 068,42 грн.

Згідно довідки про доходи Галицького управління ДФС України від 10 травня 2019 року, середньоденний дохід позивача у 2015 році становив 1503,09 грн.

Недоотриманий дохід за 1 день становить 1503,09 грн. 1068,42 = 434,67 грн. Тому, 434,67 грн. * 76 днів = 33 034,92 грн.

На підставі встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» діяло в межах своїх повноважень, розрахунок був зроблений у порядку встановленому законом.

Згідно із ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визначено що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Судом встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 перенесено значний фізичний біль та страждання, пережито емоційно-психологічний стрес, який супроводжувався почуттям тривоги, страху, переживання за стан здоров`я. Розмір моральної шкоди позивачем визначено у 100 000 грн.

З метою отримання страхового відшкодування моральний шкоди, ОСОБА_1 звернувся ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Страховою компанією виплачено позивачу моральну шкоду в розмір 2 896,90 грн. Оскільки розмір шкоди заподіяної здоров`ю позивача, складає 57 937,99 грн. (24 903,07 грн. витрат на лікування + 33 034,92 грн. у зв`язку тимчасової втрати працездатності, то розмір моральної шкоди, виходячи з розрахунку 5% від зазначеної суми, (57937,99 грн. * 5% ) становить 2896,9 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» при визначенні суми страхового відшкодування було дотримано вимог спеціального закону, щодо розрахунків сум страхових виплат щодо моральної шкоди.

Позивач не надав доказів, що у ДТП належний йому велосипед був знищений, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню повна його віртість. Також не надано доказів про вартість велосипеда до ДТП.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 3 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді