КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/1712/13-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14934/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Цукурова В.П., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/1712/13-ц, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 05 вересня 2006 року в розмірі 62 413,74 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 624,14 грн., боржник - ОСОБА_2 (а.с. 92-94).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 120-121).

Не погодившись з ухвалою суду, 03 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Любченко Н.Ю. подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви (а.с. 160-174).

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що 22 квітня 2013 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 62 413,74 грн. та 624,14 грн. судових витрат. Однак апелянт не була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи та тривалий час не знала про існування заочного рішення. Також після ознайомлення з матеріалами справи дізналася про те, що стягувачем ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було подано заяву до суду про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, про розгляд якої апелянта також не повідомляли. Заявник зазначав у якості боржника лише ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 не було вказано, при цьому суд першої інстанції не залучав ОСОБА_1 до участі у справі. Звертала увагу на те, що заявник до заяви долучив два виконавчих листа, в яких зазначені різні боржники: в одному - ОСОБА_2 , в іншому - ОСОБА_1 , а в своїй заяві стягувач описував лише один виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 . Разом з тим, на підставі оскаржуваної ухвали стягувачем було отримано виконавчий лист та пред`явлено до виконання приватному виконавцю Говорову П.В., який прийняв його до виконання та вніс відомості до АСВП № 61379218 щодо боржника ОСОБА_1 .

Вказувала, що 11 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» був укладений договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором, укладеним 05 вересня 2006 року з ОСОБА_2 . Виконавчі листи по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 вже пред`являлися попереднім стягувачем до виконання. Відомостей щодо пред`явлення до виконання виконавчого листа по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 попередній стягувач не передавав ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Зазначала, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що стягувач не здійснював необхідних дій щодо розшуку виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, а також не подано належних доказів разом з заявою щодо його втрати.

У судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» - адвокат Чернишенко А.Г. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення ОСОБА_2 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою. ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Любченко Н.Ю. у т.ч. на електронну пошту, що забезпечує фіксацію такого повідомлення (а.с. 209-221).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05 вересня 2006 року у сумі 62 413,74 грн. та 624,14 грн. судових витрат (а.с. 44).

За наданими до суду доказами ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 136-140).

На підставі Постанови Національного банку України від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення № 181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», делегування повноважень ліквідатору банку» та розпочату процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

11 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-03-26-000009-b від 17 квітня 2019 року, був укладений договір № 1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11 травня 2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором № 0 укладеного 05 вересня 2006 року з ОСОБА_2 (а.с. 55-56).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2019 року замінено стягувача у виконавчих листах № 357/1712/13-ц, що видані на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 61-62).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року у справі № 357/1712/13-ц відмовлено ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів (а.с. 89-90).

Згідно акту повторної перевірки матеріалів справи ОСОБА_2 від 01 квітня 2020 року комісія ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» здійснила перевірку матеріалів кредитної справи, переданої від АТ «Дельта Банк» новому кредитору ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» відповідно до договору № 1369/К про відступлення права вимоги від 11 травня 2019 року та встановила відсутність виконавчого листа, виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/1712/13-ц про стягнення заборгованості щодо боржника - ОСОБА_2 .

На підставі звернення ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до попереднього стягувача та проведених дій щодо пошуку виконавчих листів додатково отримано оригінал виконавчого листа № 357/1712/13-ц щодо боржника - ОСОБА_1 (а.с. 103, 110).

У матеріалах справи містяться копії двох виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, які були видані окремо щодо боржника ОСОБА_2 та окремо щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 106-107).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК Українипередбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 08 січня 2020 року у справі № 760/6367/18, від 08 січня 2020 року у справі № 2-5171/10 та від 13 січня 2020 року у справі № 2-12454/10).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, заявник просив поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/1712/13-ц щодо боржника - ОСОБА_2 .

Встановлено, що стягувачем втрачено оригінал виконавчого листа, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 13 травня 2013 року по справі № 357/1712/13-ц щодо боржника - ОСОБА_2 , що підтверджується актом повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_2 від 01 квітня 2020 року (а.с. 103), актами приймання-передачі документів виконавчого провадження (а.с. 104-105) та листом ПАТ «Дельта Банк» від 31 січня 2020 року, з якого вбачається, що оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 новому кредитору не передавався (а.с. 110).

Натомість, за наявними у справі доказами, оригінал виконавчого листа щодо боржника - ОСОБА_1 у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» наявний, оскільки був надісланий за супровідним листом від 31 січня 2020 року № 02.2.3-142 за підписом начальника управління примусового стягнення заборгованості Департаменту по роботі з державною виконавчою службою та супроводження справ про банкрутство АТ «Дельта Банк» - Акопян М.А. і отриманий ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 03 лютого 2020 року про що свідчить штемпель реєстрації вхідної кореспонденції (а.с. 110-111)

При цьому, ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до суду за видачею дубліката виконавчого листа відносно ОСОБА_1 із заявою не звертався та в поданій до суду 02 квітня 2020 року заяві Генеральний директор ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» - Бесплемянний Ю.М. зазначив, що товариством від ПАТ «Дельта Банк» отриманий оригінал виконавчого листа по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 і цей виконавчий лист Товариство пред`явило до виконання, про що свідчить зміст поданої заяви про видачу дубліката виконавчого листа стосовно ОСОБА_2 (а.с. 92-95).

Проте, районний суд не з`ясував вимог заявника, не перевірив фактичних обставин справи і дійшов необґрунтованого висновку, що Банк не передавав заявнику ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» оригінали виконавчих листів на виконання зазначеного рішення та постанов про повернення виконавчих документів стягувачу і з цих підстав ухвалив про видачу дубліката виконавчого листа та поновив строк для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без зазначення боржника, чим фактично створив можливість видачі дублікатів виконавчих листів як відносно ОСОБА_2 так і відносно ОСОБА_1 та вийшов за межі поданої заяви ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Враховуючи вказане, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині боржника ОСОБА_1 .

Апелянт ОСОБА_1 ) не надала доказів наявності повноважень звертатись до суду в інтересах боржника ОСОБА_2 , тому, відсутні підстави для перегляду законності оскаржуваної ухвали районного суду в частині поновлення строку та видачі дубліката виконавчого листа стосовно боржника ОСОБА_2 .

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2020 року - скасувати в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині боржника ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 04 грудня 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова