КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 грудня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року про повернення заяви заявнику по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 04.11.2020 заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Не погоджуючись зухвалою суду, 05.11.2020 ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2020 апеляційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києві від 04.11.2020 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі вказувалось, що матеріали поданої апеляційної скарги не відповідають вимогам, встановленим ст. 356 ЦПК України, а саме: не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі за належними реквізитами або доказів, що підтверджуються підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. (а.с. 18-19).

Так, на виконання вимог ухвали від 16.11.2020 в цей же день ОСОБА_1 надіслав на електронну поштуКиївського апеляційного суду заяву про усунення недоліків.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 16.11.2020, апелянтом не виконанні.

Так, зокрема, не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

При цьому, апелянт вказує, що захищає інтереси "холоднокровних людей - в так званій державі Україна - найбільша колонія холоднокровних: потомки незаконнонароджених дітей від лицарів Ордену меченосців (об'єднаний з тефтонцями), Тевтонського ордену та від вільних лицарів, які воювали на боці Речі Посполити ; місцеві холоднокровні - відомі як Характерники" і тому відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Проте на підтвердження вказаних підстав, а саме представництво інтересів інших осіб, не надано жодних належних документів і тому представництво не відповідає вимогам закону. А у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що апелянт не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд приходить до висновку, що у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 16.11.2020.

Також, слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що без усунення вказаних недоліків суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та виходячи з вимог ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року про повернення заяви заявнику по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з для її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук