УХВАЛА

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 373/411/17

провадження № 61-17030ск20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року

та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1 , третя особа - Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просило звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 грудня 2013 року (виконавче провадження № 38376668), нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме - будинок, що розташований на

АДРЕСА_1 ; заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов`язані з обмеженням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» права іпотекодержателя щодо вказаного будинку.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 13 лютого 2020 року позов задоволено частково. Знято арешт, накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 38376668 на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме: будинок загальною площею 97,40 кв. м, житловою площею 64,40 кв. м, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся

до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення першої інстанції скасувати в частині зняття арешту, накладеного державним виконавцем на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 грудня 2013 року та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого

2020 року в частині задоволених позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про звільнення майна з-під арешту залишено без змін.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 13 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями

від 17 листопада 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень і ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення цього строк,

з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду

від 24 вересня 2020 року отримано ним лише 28 жовтня 2020 року (на підтвердження вказано надано копію заяви про видачу копії оскаржуваного судового рішення).

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений

в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки оскаржувану постанову апеляційного суду від 24 вересня 2020 року заявник отримав 28 жовтня 2020 року.

Разом із цим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у лютому 2017 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру юридичною особою становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 600,00 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви

у даній справі), тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 3 200,00 грн (1 600,00 грн х 200 %).

Згідно з наданої квитанції від 16 листопада 2020 року № 94 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 000,00 грн.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір

за подання касаційної скарги в розмірі 2 200,00 грн (3 200,00 грн - 1 000,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення.

Крім цього, в порушення в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявниками у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах,

що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Також, ОСОБА_1 у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 13 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, однак зі змісту касаційної скарги убачається, що заявник не погоджується із рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

від 13 лютого 2020 року та постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав); уточнити

та конкретизувати прохальну частину касаційної скарги, в якій чітко зазначити, які саме судові рішення він оскаржує, та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого

2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 лютого

2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2020 року,

та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 31 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков