Провадження № 2/369/1290/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Одинцова О.С.,

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської обласної державної адміністрації про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.12.2015 він придбав за договором купівлі-продажу квартиру у відповідача ОСОБА_2 і став власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира була придбана за участю Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації на виконання Постанови КМУ № 348 від 20.05.2015. Придбана квартира введена в експлуатацію з порушенням будівельних норм, оскільки не придатна для життя у зв`язку із відсутністю електропостачання, водопостачання, відсутня гаряча вода, відсутній унітаз в туалеті, відсутня ванна, умивальник, водопровід, відсутня електроплита, відсутня шумоізоляція у квартирі, відсутній телефонний мобільний зв`язок у зв`язку із близькістю аеропорту «Київ» («Жуляни»), відсутнє теплопостачання, що робить не можливим проживання у квартирі у зимовий період. Попри зазначене адміністрація в особі Державної будівельної інспекції складено акт прийомки і вводу в експлуатацію будинку АДРЕСА_2 , хоча повинен був не приймати будинок в експлуатацію, вказати на недоліки та усунути їх. Вказав, що внаслідок хвилювань він неодноразово потрапляв до лікарні з підвищеним тиском, що загрожувало його здоров`ю. Він був змушений докладати зусиль для організації свого життя. Просив суд врахувати глибину та тривалість його моральних страждань.

З огляду на викладене та норми законодавства позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачів у солідарному порядку моральну немайнову шкоду на суму 300 000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у даній справ, розпочато підготовче провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду клопотання надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просила у задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу. У ході розгляду справи представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому вона також заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідач Київської обласної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив до суду не надходив.

Зважаючи на строки розгляду даної цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 24 грудня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_2 та Службою у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Крівеньким С.А. за реєстровим № 1469.

На підставі даного договору за позивачем було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що вбачається із наданих суду договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до вищевказаного договору: продавець - ОСОБА_2 ; покупець - ОСОБА_1 .. Продавцю квартира належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності; кошти на придбання спірної квартири у сумі 689 850 грн. перераховано Службою у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації (п. 2); квартира оглянута покупцем, опис внутрішньої технічної характеристики квартири на момент огляду: стіни - штукатурка вапняним розчином крім ванної та с/в; стеля - залізобетонні панелі; підлога - цементна стяжка в кімнаті, кухні та коридорі; сантехприлади - не встановлюються; лічильники - встановлюються по квартирі лічильники х/води, г/води та е/енергії; міжкімнатні двері - не встановлюються; вікна - металопластикові без підвіконня; вхідні двері - металеві; опалення - по проекту; електропостачання - згідно з проектом без встановлення вимикачів, розеток, світильників (п. 4).

З огляду на акт обстеження якості опалення та подачі гарячої води станом на 13.02.2017 у спірній квартирі температура становить +16 градусів за Цельсієм, що не відповідає санітарним нормам, квартира межує з приміщеннями, де відсутнє опалення, підготовка квартири до опалювального сезону - ведуться ремонтні роботи.

З огляду на акт обстеження якості опалення та подачі гарячої води станом на 07.03.2017 котельня працює згідно з графіком, теплоносій надається належної якості, у спірній квартирі температура становить +14 градусів за Цельсієм, що не відповідає санітарним нормам, у зв`язку з великими тепловтратами приміщення квартири через підлогу, стіну, що межує з коридором, та через вікно у кімнаті, підготовка квартири до опалювального сезону - ведуться ремонтні роботи.

Відповідно до листа ПрАТ «Київобленерго» від 28.11.2018, адресованому позивачу, постачання електроенергії до багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється у відповідності до договору про постачання електричної енергії, укладеного з балансоутримувачем будинку згідно з чинним законодавством, договірні відносини між власниками квартир зазначеного будинку та ПрАТ «Київобленерго» відсутні, тому відсутні будь-які обов`язки та права по відношенню один до одного, жодних нарахувань плати за використану електроенергію власникам квартир не проводилось.

У позовній заяві позивач просив суд призначити судову експертизу на предмет прихованості дефектів будівництва у спірній квартирі та можливості проживання у ній у зимовий час, проте в ході розгляду справи дане клопотання не підтримав, хоча був у судовому засіданні 12.03.2020, призначити судову експертизу суд не просив, з власної ініціативи суд з огляду на принцип змагальності цивільного судочинства позбавлений можливості вчиняти такі процесуальні дії.

Будь-яких доказів того, що спірна квартира дійсно не відповідає будівельним та санітарним нормам, що вона містить приховані недоліки, що унеможливлюють її експлуатацію, і це було приховано від позивача, що спірний житловий будинок введено в експлуатацію неправомірно, що позивачу дійсно було завдано моральної шкоди саме внаслідок неправомірних дій або рішень відповідачів і що її розмір становить саме 300 000 грн., суду в ході розгляду справи всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України надано не було.

Разом з тим, зі змісту договору купівлі-продажу вбачається, що позивач квартиру оглядав, про її стан та характеристики обізнаний. Вказаний договір наразі не розірваний та не визнаний недійсним.

У зв`язку із недоведеністю обставин, на які позивач посилався в підтвердження своїх вимог, суд відмовляє у задоволенні позову.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Крім того, як передбачено у ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на надані суду копію договору про надання правничої допомоги від 20.02.2020, розрахунок витрат від 20.02.2020 та квитанції відповідачем ОСОБА_2 було сплачено за правничу допомогу в рамках даної справи адвокатському бюро «Радецької Тетяни Петрівни» 17 500 грн.

Так як судом відмовлено позивачу у задоволенні його позову, суд стягує з нього на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу.

Проте, з огляду на складність справи суд вбачає, що у даному випадку з позивача на користь відповідача слід стягнути 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

З урахуванням викладеного, у відповідності до ст.ст. 41, 55, 56 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 18, 19, 23, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської обласної державної адміністрації про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 5 000 грн..

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного.

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Київська обласна державна адміністрація, , адреса: 01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, 1.

Суддя