Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом, вказавши, що 19.01.2018р. в Донецькій області в м. Маріуполі по вулиці Рівній, біля буд. №47-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 було пошкоджено, та його власнику завдано матеріальних збитків. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.02.2018 року винним у вказаному ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 та притягнуто останнього за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу. Всупереч вимогам Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. 28 листопада 2018 року, власник пошкодженого транспортного засобу подав позивачу повідомлення про ДТП та заяву про відшкодування шкоди. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач надав доручення ПрАТ «Саламандра-Україна». Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №1117/19 від 25.01.2019 року, вартість матеріального збитку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 9066 гривень 80 коп. та витрати за послуги ПрАТ СК «Саламандра-Україна», що складають 1600 гривень. На підставі Наказу №2083 від 04.03.2019р. позивач відшкодував ТОВ «ВКФ «Спартс-ЛТД» майнову шкоду у розмірі 8594 гривень 20 коп., що підтверджується платіжним дорученням №935658 від 05.03.2019р.

На підставі викладеного просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдані витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 8 594,20 гривень, витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 1600 гривень та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 2102 гривень, а всього: 12 296, 20 гривень.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи і його відсутності.

Відповідач у судове засідання з`явився, в подальшому 16.09.2020р. подав заяву про розгляд справи за його відсутністю за участю його представника адвоката Царьової О.С. В матеріалах справи міститься відзив по суті поданого позову, в якому відповідач позов не визнає через необґрунтованість заявлених вимог. Зазначив, що про час та місце проведення технічного огляду транспортного засобу, в порушення вимог діючого законодавства, відповідача ніхто не повідомляв. Пошкодження, які оглядав експерт в ході проведення оцінки завданої шкоди, були відсутні після дорожньо-транспортної пригоди та відповідно були завдані вже після ДТП, що сталася за участі ОСОБА_1 . Також представником відповідача було подано клопотання про визнання доказу, а саме звіту №1117/19 про оцінку шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 25.01.2019 року недостовірним та виключення його з числа доказів. Клопотання мотивовано тим, що згідно схеми місця ДТП та відомостей про пошкодження транспортних засобів від 20.08.2018 року, які містяться в матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , транспортному засобу марки ВАЗ-217130-124-01, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП завдані пошкодження у вигляді вм`ятини та пошкодження ЛФМ на лівій передній двері. Вказані пошкодження були засвідчені підписами як водія цього транспортного засобу в момент ДТП- ОСОБА_2 , так і відповідачем по справі. Як вбачається зі звіту №1117/19 про оцінку шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 25.01.2019 року, була проведена оцінка вартості відновлювального ремонту в тому числі задньої лівої двері автомобіля, в той час як будь-які ушкодження цієї двері після ДТП за участі ОСОБА_1 були відсутні, що підтверджується відомостями про пошкодження транспортних засобів від 20.08.2018 року. Зазначає, що оцінка була проведення за мінуванням року після ДТП, протягом якого транспортний засіб міг отримати пошкодження за відсутності провини ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Царьова О.С., в судове засідання в подальшому не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п 5.2. Наказу від 24.11.2003 N 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку .Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.01.2018р. в Донецькій області в м. Маріуполі по вулиці Рівній, біля буд. №47-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 було пошкоджено, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Так, постановою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 05 лютого 2018 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 15 лютого 2018 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій особа, яка подала заяву, повинна подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно норм ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій особа, яка подала заяву, повинна подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів.

На обґрунтування розміру завданої шкоди позивачем надано звіт №1117/19 про оцінку шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 25.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту КТС ВАЗ-217130-124-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 9066,80грн. в тому числі ПДВ з вартості запасних частин. Суд наголошує, що відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності» передбачено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Однак, позивачем не було надано документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту потерпілим в наслідок ДТП, що в свою чергу не може свідчити про аргументування вимог стягнення суми з урахуванням 20% ПДВ.

16.09.2020р. представником відповідача адвокатом Царьовою О.С. подано клопотання щодо витребування доказів, а саме витребування з архіву Іллічівського районного суду м. Маріуполя матеріалів справи про адміністративне правопорушення №264/394/18, провадження №3/264/356/2018 відносно ОСОБА_1 щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Після ознайомлення з матеріалами справи №264/394/18 представником ОСОБА_1 подано клопотання про визнання доказу недостовірним та його виключення.

Так, з матеріалів адміністративної справи №264/394/18 вбачається, що згідно схеми місця ДТП та відомостей про пошкодження транспортних засобів від 20.08.2018 року, які містяться в матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , транспортному засобу марки ВАЗ-217130-124-01, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП завдані пошкодження у вигляді вм`ятини та пошкодження ЛФМ на лівій передній двері. Вказані пошкодження були засвідчені підписами як водія цього транспортного засобу в момент ДТП- ОСОБА_2 , так і відповідачем по справі.

Як вбачається зі звіту №1117/19 про оцінку шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 25.01.2019 року, була проведена оцінка вартості відновлювального ремонту в тому числі задньої лівої двері автомобіля, в той час як будь-які ушкодження цієї двері після ДТП за участі ОСОБА_1 були відсутні, що підтверджується відомостями про пошкодження транспортних засобів від 20.08.2018 року. Таким чином, у експертному досліджені зазначений обсяг шкоди, який не відповідає об`єму шкоди, встановленому матеріалами справи №264/394/18.

Крім цього, представником відповідача у клопотанні зазначається, що відповідно до п 5.2. Наказу від 24.11.2003 N 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Про час та місце проведення технічного огляду транспортного засобу, в порушення вимог діючого законодавства, відповідача ніхто не повідомляв. Пошкодження, які оглядав експерт в ході проведення оцінки завданої шкоди, були відсутні після дорожньо-транспортної пригоди та відповідно були завдані транспортному засобу вже після ДТП, що сталася за участі ОСОБА_1

19.11.2020р. від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких не спростовано, наявність чи відсутність пошкоджень, які не зазначені згідно схеми ДТП у матеріалах справи №264/394/18 та зазначено щодо повідомлення ОСОБА_1 шляхом надсилання СМС повідомлення на мобільний телефон оператора Київстар, у якості доказу надано сторінку надрукованого тексту.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій особа, яка подала заяву, повинна подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів.

Згідно норм ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи розбіжності щодо пошкоджень автотранспортного засобу, які відображені у звіті №1117/19 про оцінку шкоди та маються у матеріалах адміністративної справи № 264/394/18, а саме: схеми ДТП (а/с3); акту огляду транспортного засобу (а/с7), вважаю, що експертом оцінена шкода, яка не відповідає фактично спричиненій за участю ОСОБА_1 .

Пунктом 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (з подальшими змінами) передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

В матеріалах зазначеної справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать, що ОСОБА_1 було повідомлено про час та дату технічного огляду транспортного засобу, оскільки відсутня його розписка, а надана стороною позивача роздруківка не є телеграмою.

Таким чином, доводи представника відповідача про те, що зазначений Звіт №1117/19 про оцінку шкоди, спричиненої власнику КТЗ не може бути доказом у даній справі з підстав того, що не відповідає нормам діючого законодавства, в тому числі вимогам вказаної Методики, та спростовує доводи позивача про заявлений розмір заподіяної шкоди (відновлювальний ремонт з урахуванням втрати товарної вартості) на підтвердження чого наданий такий письмовий доказ є слушними, оскільки в матеріалах адміністративної справи № 264/394/18 зазначені інші пошкодження автотранспортного засобу, про що наведені аргументування в клопотанні щодо невідповідність пошкоджень, зафіксованих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а так само зафіксованих у протоколі огляду пошкодженого КТЗ.

Також, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 не застраховано цивільно-правової відповідальності. Пунктами 1, 3 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти, вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 12,13, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва