Провадження № 2/638/563/20
13 листопада 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого Шишкіна О.В.,
секретаря Кириллової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
встановив:
Харківське державне авіаційне виробниче підприємство звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу 09.02.2005 року на підставі спільного рішення адміністрації комітету профспілки і Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про надання жилої площі в гуртожитку ОСОБА_1 було надано право зайняти кімнату АДРЕСА_1 , сім`єю з двох осіб. 06.04.2005 року ОСОБА_1 зареєструвався за основним місцем проживання. В подальшому на вказану житлову площу відповідачу був виданий ордер № 447 від 05.02.2007 року на право зайняття з родиною з двох осіб жилу площу в кімнаті 1311 в гуртожитку № 5 за вказаною адресою. Гуртожиток за вказаною адресою знаходиться на балансі ХДАВП, копія довідки № 182/1720 від 22.10.2019 року. Відповідач ОСОБА_1 припинив трудові відносини з ХДАВА відповідно до наказу № 520а від 22.09.2011 року, на підставі вимог ст. 38 КУпАП. Наразі , фактично з моменту звільнення з роботи та по сьогоднішній день відповідач без поважних причин не проживає за вказаною адресою та не сплачує плату за проживання в гуртожитку, яка нараховується на відповідача, внаслідок чого існує значна заборгованість, а саме: станом на день подачі позову заборгованість складає 33 396,33 грн. На даний час позивачу місце перебування чи проживання відповідача не відоме, засоби зв`язку також не відомі. Таким чином відповідач не проживає в спірній кімнаті в гуртожитку більше шести місяців без поважних причин, проте зареєстрований в даній кімнаті, у зв`язку з чим позивач має право вимагати визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного.
У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі спільного рішення адміністрації комітету профспілки і Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про надання жилої площі в гуртожитку 09.02.2005 року ОСОБА_1 було надано право зайняти кімнату АДРЕСА_1 , сім`єю з двох осіб
Згідно ордеру № 447 від 05.02.2007 року, виданого Харківським державним авіаційним виробничим підприємством ОСОБА_1 вселений з родиною з двох осіб в кімнату 1311, в гуртожитку АДРЕСА_2 . Як вбачається з матеріалів справи, зазначений гуртожиток перебуває на балансі Харківського державного авіаційного виробничого підприємства. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 06.04.2005 року за відомостями з місця проживання про склад сім`ї та за відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області.
Як вбачається з матеріалів справи, трудові відносини між Харківським державним авіаційним виробничим підприємством та відповідачем ОСОБА_1 припинені на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 520а від 22.09.2011 року. Фактично з моменту звільнення з роботи та по сьогоднішній день відповідач без поважних причин не проживає за вказаною адресою та не сплачує плату за проживання в гуртожитку, яка нараховується на нього, внаслідок чого існує значна заборгованість.
Факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_3 понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, а саме: актами від 27.02.2018 року, 30.08.2018 року, 05.12.2018 року, окрім того в цих актах зазначена заборгованість за плату на проживання в гуртожитку в розмірі 33 396,33 грн. станом на 01.12.2018 року.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:
1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;
2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;
3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;
4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;
5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;
6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;
7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Також, за ст. 107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року ''Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України'' у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім`ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду справи в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою для відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами.
Пункт 10 цієї ж постанови передбачає, що коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім`ї , його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це.
Пленум Верховного Суду України у п. 11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 "Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз`яснив, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт і постійна там прописка, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Частиною 1 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки, членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з ч. 3 ст. 64 ЖК України якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Факт не проживання відповідача в кімнаті (квартирі) підтверджується зібраними у справі доказами.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловою площею кімнатою АДРЕСА_4 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.