ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 685/900/20
Провадження № 22-ц/4820/1777/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на дитину.

ОСОБА_1 зазначив, що згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ⅓ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З того часу сімейний і матеріальний стан позивача змінився, зокрема він одружився, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_5 , у зв`язку з чим дружина ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Також у позивача є дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку за домовленістю з матір`ю дитини він утримує добровільно. Позивач не має змоги сплачувати аліменти на сина ОСОБА_4 у визначеному судом розмірі, такий розмір аліментів ставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів на сина ОСОБА_4 до ⅕ частини заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 за рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року з ⅓ до ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Суд керувався тим, що з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів сімейний стан ОСОБА_1 змінився, тому, враховуючи рівність прав усіх його дітей, розмір присуджених аліментів на сина ОСОБА_4 слід зменшити з ⅓ до ј частини заробітку (доходу) позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що змінений розмір аліментів на сина ОСОБА_4 ставить його у нерівне становище в порівнянні з іншими дітьми позивача, при цьому суд першої інстанції не врахував майновий стан сторін і дійшов помилкового висновку про спроможність ОСОБА_1 сплачувати аліменти на дитину у розмірі ј частини заробітку (доходу).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції встановив обставини справи повно та правильно, проте висновки з установлених обставин зроблено ним неправильно.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, оскаржуване рішення в частині розміру аліментів слід змінити.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ⅓ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 травня 2014 року та до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_5 . З 7 червня 2020 року ОСОБА_6 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Також у позивача є дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої він добровільно сплачує аліменти.

Застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із положень ч. 1 ст. 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз положень ст. 192 СК України вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення.

Вирішуючи такий спір, суд зобов`язаний застосувати як положення ст. 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Зібрані докази вказують на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 сімейний стан ОСОБА_1 змінився, зокрема, він одружився та у нього народилося двоє дітей, а дружина перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскільки вказані особи знаходяться на утриманні ОСОБА_1 , то його матеріальний стан погіршився.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір стягуваних із ОСОБА_1 аліментів підлягає зміні.

Разом із тим, зменшуючи розмір стягуваних аліментів на сина ОСОБА_4 до ј частини заробітку (доходу) боржника, суд першої інстанції не врахував, що окрім тимчасово непрацездатної дружини на утриманні ОСОБА_1 перебувають троє малолітніх дітей, які мають рівні права на таке утримання та повинні отримувати однакове забезпечення. Також суд не зважив на можливість надання утримання дітям їх матерями.

На думку суду апеляційної інстанції, для досягнення балансу рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення, розмір аліментів, які стягуються за судовим рішенням з позивача на сина ОСОБА_4 слід зменшити до ⅕ частки заробітку (доходу) на місяць.

Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції помилково виходив з того, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим у цілому, внаслідок чого ухвалене ним рішення підлягає зміні.

Розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_4 за рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року, слід зменшити з ⅓ до ⅕ частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 вересня 2020 року в частині розміру аліментів змінити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2 ) на сина ОСОБА_4 за рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2014 року з ⅓ до ⅕ частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 грудня 2020 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Бурлак Г.І.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50