Справа № 310/4389/19
26 листопада 2020 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Троценко Т. А.
при секретарі: Корнієнко М. Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середньомісячної заробітної плати за затримку розрахунку,
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що з 22.06.2012 року вона була працевлаштована у ФОП ОСОБА_2 на посаді бухгалтера.
05.11.2018 року її було звільнено з вищезазначеної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.
У зв`язку з тим, що до теперішнього часу відповідачем їй не виплачені усі необхідні платежі при звільненні, просить стягнути середній заробіток за 389 днів затримки остаточного розрахунку в сумі 68 965,81 грн.
Загальний розмір заборгованості становить 101 930,46 грн., які вона просить стягнути з відповідача.
В судове засідання позивачка та її представник не явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, в заяві просять розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачка та її представник повторно до суду не явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, представник відповідача адвокат Щасливий О. Р. надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі.
Розглянувши матеріали справи, з огляду на тривалість часу, протягом якого трудовий спір не розглянутий, той факт, що відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позов, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Вказана обставина підтверджується формою ОК-7 від 02. 09. 2019 року, виданою Бердянським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частина 1 ст. 11 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Судом встановлено, і відповідачка цього не спростувала, що у день звільнення ОСОБА_1 05. 11. 2018 року ФОП ОСОБА_2 не здійснила виплату їй усіх сум, що належать їй від підприємства, тому позивачка просить застосувати до ФОП ОСОБА_2 санкції, передбачені ст. 117 КЗпП України, згідно яких - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачка довела свої позовні вимоги належними доказами, здійснила необхідні розрахунки заборгованості з посиланням на Закон України «Про оплату праці», «Про відпустки», Інструкцію зі статистики заробітної плати, затв. Наказом Держкомстату України від 13. 01. 2014 року № 5, відповідачка доводи позовної заяви не спростувала, своїх заперечень не надала, розмір заборгованості не оспорювала.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 115-117 КЗпП України, ст. ст. 11-13, 223,258-263,430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Допустити негайне виконання рішення суду в розмірі заробітної плати не більше, ніж за один місяць.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і. п. н. НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1019,30 грн.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Повний текст рішення виготовлено 04. 12. 2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко