Справа № 950/1873/20
Номер провадження 2/950/580/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю: секретаря Сивоконь А.І.,

представниці позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області про скасування заборони відчуження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування заборони відчуження нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лебедин помер її чоловік, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з: житлового будинку шлакоблочного, обкладеного цеглою під літ. «А», веранда цегляна під літ. «а», житловою площею 31,3 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, та надвірних споруд: погріб цегляний під літ. «п/г», літня кухня цегляна під літ. «В», веранда цегляна під літ. «в», сарай цегляний під літ. «Б», огорожа дошки під № 1-2, що розташований в АДРЕСА_1 . 25.09.2020 року вона звернулася до Лебединської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на вищезазначену спадщину. Державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Але під час реєстрації її права власності на спадщину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з`ясувалося, що 12.08.1985 року відповідно до повідомлення Лебединського МДСО-10 без серії та номеру від 12.08.1985 року державним реєстратором Лебединської районної державної нотаріальної контори - Лисенко В.Ф., зареєстровано заборона відчуження об`єкту нерухомого майна розташованого по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 . Підстави та обставини за яких накладалася заборона та в забезпечення яких зобов`язань не відомі. Майно по АДРЕСА_1 з 30.12.1973 року до моменту смерті ОСОБА_3 , належало йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 30.12.1973 року. Незважаючи на цей факт 12.08.1985 року його було обтяжено як майно належне ОСОБА_4 . Ідентифікувати особу майно якої обтяжено неможливо у зв`язку з відсутністю реєстраційного номера обліку картки платника податку. Ім`я позивачки ОСОБА_2 , а в реєстрі зазначено ОСОБА_4 . З 21.09.1983 року по 01.03.2002 року ОСОБА_2 , працювала в Лебединському МДСО-10 на посаді завідуючої складом. 01.03.2002 року із вище вказаної організації вона була звільнена, що підтверджується записом № 30 у її трудовій книжці. Під час роботи та на момент звільнення, від організації до неї жодних претензій не надходило, боргів вона не мала. Державний нотаріус Лисенко В.Ф., роз`яснила, що вона може внести відомості до реєстру обтяжень про зняття заборони лише при наявності довідки про відсутність заборгованості перед Лебединським МДСО-10. Але отримати вказану довідку немає можливості у зв`язку з тим, що записів про юридичну особу - Лебединське МДСО -10 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 02.10.2020 року. У зв`язку з тим, позивачка обмежена в користуванні власністю, тому вона просить суд скасувати заборону на відчуження нерухомого майна.

В судовому засіданні представниця позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги пов`язані з правовідносинами щодо права власності, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.

З паспорта, картки (а.с. 7,8), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що позивачкою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Жовтневе Білопольського району Сумської області, зареєстрована по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .

З свідоцтва про смерть (а.с.9), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , чоловік позивачки.

З свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 10), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що спадщина, що складається з: житлового будинку шлакоблочного, обкладеного цеглою під літ. «А», веранда цегляна під літ. «а», житловою площею 31,3 кв.м, загальною площею 56,4 кв.м, та надвірних споруд: погріб цегляний під літ. «п/г», літня кухня цегляна під літ. «В», веранда цегляна під літ. «в», сарай цегляний під літ. «Б», огорожа дошки під № 1-2, що розташований в АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була успадкована його дружиною ОСОБА_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.09.2020 року вбачається, що на нерухоме майно, яке розташоване в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 , накладено заборону (обтяження), на підставі повідомлення Лебединського МДСО-10 без серії та номеру від 12.08.1985 року державним реєстратором Лебединської районної державної нотаріальної контори - Лисенко Валентиною Федорівною (а.с. 20,21).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 02.10.2020 року (а.с. 22), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що записів про юридичну особу - Лебединське МДСО -10 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку відповідача, позовні вимоги не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 57, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 317, 321, 391, 392, 609 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження : 7053244 від 18.04.2008 року, підстава державної реєстрації обтяження: повідомлення Лебединського МДСО-10 без серії та номеру від 12.08.1985 року, державний реєстратор Лисенко Валентина Федорівна, Лебединська районна державна нотаріальна контора, особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.