Ухвала

02 січня 2020 року

м. Київ

справа № 127/26104/18

провадження № 61-23331 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Вінницької міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» про встановлення факту спільного проживання, визнання права користування житловим приміщенням і визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання частково незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, визнання недійсним договору найму житла і зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позов об`єднує шість вимог немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 8 457,60 грн (704,80 грн * 200% * 6 вимог).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA7026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Разом з тим, до суду касаційної інстанції ОСОБА_1 подала заяву, у якій просить звільнити від сплати судового збору посилаючись на статтю 136 ЦПК України та статтю 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, що складає 27 920,73 грн.

На підтвердження вказаних обставин, надала довідку Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 4362 від 23 грудня 2019 року, із якої вбачається, що за період з січня 2018 року до грудня 2018 року включно ОСОБА_1 отримала пенсію за віком в загальному розмірі 27 920,73 грн. Також позивач надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 23 грудня 2019 року, які свідчать про те, що за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня; та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 серпня 2019 року, згідно якої відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо ОСОБА_1 відсутні.

Дослідивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що відсутні підстави звільняти ОСОБА_1 від сплати судового збору, однак є підстави зменшити розмір належних до оплати судових витратз огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а також те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду у цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, а сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за справедливе зменшити позивачеві розмір судового збору до 1 396,04 грн, що не перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково, зменшити розмір судового збору до 1 396,04 грн.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Білоконь