Справа № 136/831/20
провадження № 2/136/217/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність тим, що він, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 приходиться йому сином, місце проживання якого було зареєстроване у належному йому житловому будинку з 17.12.2004 року, утім фактично він не проживає у вказаному будинку з 2012 року, з часу як поїхав на заробітки, у зв`язку із чим він залишив постійне місце проживання і з того часу у спірному об`єкті нерухомості не проживає, не несе жодних зобов`язань щодо утримання майна, тому позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право на користування належним йому житлом. У добровільному порядку виписати відповідача не має можливості, оскільки не відоме його місце перебування, а даний факт перешкоджає позивачу як власнику повною мірою здійснювати свої правомочності щодо належного майна, вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.01.2020, посвідченого Кицюком О.П., державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області (а.с. 3), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2020 (а.с. 4).

Як убачається із адресної картки щодо реєстрації місця проживання за вказаним домоволодінням (а.с. 6) та довідки виданої Турбівською селищною радою 04.06.2020 за № 1196 (а.с. 7), гр. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає з 2012 року, тобто більше восьми років.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування належним йому житловим будинком.

За правилами статті 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Наведене кореспондується із вимогами статті 383 ЦК України.

За змістом статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За статтею 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач приходиться позивачеві сином, місце проживання якого було зареєстроване у належному йому житловому будинку з 17.12.2004 року, утім фактично не проживає у вказаному будинку з 2012 року, з того часу у спірному об`єкті нерухомості не проживає, не несе жодних зобов`язань щодо утримання майна.

Встановлені судом обставини підтверджують відсутність відповідача понад один рік без поважних причин за місцем зареєстрованого місця проживання, що є юридичним фактом та підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права особи на користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, у зв`язку з чим позов слід задовольнити у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст.2,12,13,76,259,263, 265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко