Справа № 152/1277/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 грудня 2020 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Мельник А.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

у с т а н о в и в:

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області із цим позовом.

19 листопада 2020 року суддею постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статті 175 і 177 ЦПК України. Позивачеві запропоновано усунути недоліки позовної заяви протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Зі зворотнього повідомлення про вручення поштової кореспонденції вбачається, що ухвалу судді від 19 листопада 2020 року позивач отримала 23 листопада 2020 року.

1 грудня 2020 року на виконання ухвали суду від 19 листопада 2020 року надійшла позовна заява в новій редакції.

Позивачем, у своїй позовній заяві в новій редакцій, недоліки усунуто частково. В порушення пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, що підтверджують вказані у позові обставини. Зокрема, позивач знову вказує, що протягом 28 років нею разом з родиною було витрачено на ремонт квартири кошти в сумі 43000 грн, при цьому зазначає в позові суми 15159,50 грн та 4000 грн, які витрачені на встановлення вхідних дверей та металопластикових вікон без обґрунтування витрачених коштів в сумі 43000 грн.

Також, незрозумілою є позиція позивача, щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, оскільки у своїй позовній заяві в новій редакції позивач вказує, що неодноразово пропонувала представнику відповідача ОСОБА_3 , отримати претензію про сплату витрачених на ремонт коштів, однак доказів про вручення чи надсилання претензії в матеріалах справи немає. Крім цього, позивач зазначає, що відповідач мешкає в іншій державі.

З позовної заяви, що подана в новій редакції вбачається, що відповідач ОСОБА_2 мешкає в державі АДРЕСА_1 .

Провадження у справах за участю іноземних осіб регулюється розділом ХІ ЦПК України.Крім цього, оскільки наразі між Україною та державою Ізраїль не укладено окремого міжнародного договору про надання правової допомоги (в т.ч. договору, який би регулював порядок виконання судових доручень), порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Ізраїлі (місцезнаходження відповідача) регламентується Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15 листопада 1965 року), яка набула чинності для України 1 грудня 2001 року та підписантом якої являється також Ізраїль.

Відповідно до п.2.3. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (Наказ Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 року) доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Отже, для вручення відповідачу судових документів (копії позовної заяви з додатками) суд повинен звернутися до запитуваної установи юстиції з відповідним дорученням про вручення документів. При цьому, виходячи з положень вищевказаної Конвенції, документи мають бути подані мовою держави Ізраїль та забезпечені завіреним перекладом на цю мову.

В первісній позовній заяві не йшлося про те, що відповідач проживає за межами України, а тому в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не було вказівки щодо необхідності надання позовної заяви з додатками із завіреним перекладом на мову держави проживання ОСОБА_2 ..

Крім цього, позивач не виконала вимоги частини першої статті 177 ЦПК України, оскільки не додала до позовної заяви частину належним чином завірених копій документів викладенх іноземною мовою та їх переклад, як це передбачено частиною другою статті 95 ЦПК України. В позовній заяві, що подана в новій редакції позивач взагалі не вказує про ці документи.

Процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантують кожному право на подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (див, справу «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія А № 18, п. 28-36). Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позивач не усунула недоліки позовної заяви, суд доходить висновку про повернення зазначеної позовної заявиособі, яка її подала.

Керуючись частиною третьою статтею 185, статтями 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя Андрея МЕЛЬНИК