У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 Справа №2-9949/10

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Лехан О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 , у правовідносинах з виконання виконавчого листа №2-9949/10, виданого Тернопільським міськрайонним судом у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно до умов укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення права вимоги №6797 від 27.03.2018р. відповідно до умов якого ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" відступлено право вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ПАТ «ВіЕйБі Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за Кредитним договором №302/08 від 23.01.2008 року.

Представник заявника ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не зявився, просив здійснювати розгляд у його відсутності.

ОСОБА_1 в судовому засідання просив відмовити в задоволенні заяви, зазначивши що ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» є колекторами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2010року у цивільній справі 2-9949/10 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №302/08 від 23.01.2008 року, розмір якої складає 8714,79грн, з яких за основною сумою 7575,81 гривень; заборгованість за відсотками 453,94 гривень; плата за пропуск платежів 756,46 гривень та 207,14 гривень в повернення сплачених судових витрат.

06.07.2011року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-9949/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №302/08 від 23.01.2008 року, розмір якої складає 8714,79грн, з яких за основною сумою 7575,81 гривень; заборгованість за відсотками 453,94 гривень; плата за пропуск платежів 756,46 гривень та 207,14 гривень в повернення сплачених судових витрат.

27.03.2018р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення права вимоги №6797, відповідно до умов якого ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" відступлено право вимоги по відношенню до боржників ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитними договорами.

Згідно Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №6797 від 27.03.2018р., інформаційного витягу з реєстру боржників, ПАТ «ВіЕйБі Банк» відступив, а ТзОВ Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набув права вимоги в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №302/08 від 23.01.2008 року.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначене угзоджується із висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 28.04.2018року у справі № 61-1104св18, також аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08 зазначено, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

Враховуючи вище зазначене та позицію Верховного Суду, суд не приймає до уваги посилання боржника щодо відмови у задоволенні заяви та зауважує, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене суд вважає, що слід здійснити заміну стягувача з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у цивільній справі №2-9949/10.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України ст.ст.1, 8, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» (04119, Україна, 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 27Т) на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, ІВАN: НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ "Райффайзен Банк Аваль", 79018, м. Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) у цивільній №2-9949/10 з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №302/08 від 23.01.2008 року, розмір якої складає 8714,79грн, з яких за основною сумою 7575,81 гривень; заборгованість за відсотками 453,94 гривень; плата за пропуск платежів 756,46 гривень та 207,14 гривень в повернення сплачених судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк