Справа № 331/225/19
Провадження № 2 /331/69/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря: Мироненко О.В.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк»», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туріченко Оксана Миколаївна про розірвання кредитного договору та визнання іпотеки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в січні 2019 роуку звернулася до суду з вказаним позовом до АТ «УКРСОЦБАНК» , в якому , посилаючись на ст. 651 ЦК України, просила розірвати договір кредиту № 06Ж065-К від 17.04.2006 , укладений між нею та відповідачем , визнати припиненою іпотеку двокімнатної квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що допущені відповідачем порушення вимог договору кредиту, в тому числі, щодо фактичного порядку та черговості розподілення прийнятих від позивача платежів, реального розміру відсоткової ставки, нарахування процентів за користування кредитом всупереч умовам п. 2.4 договору, за якими строк оплати не настав, тощо, призвели до завдання позивачці майнової шкоди, що полягає у безпідставній переплаті зобов`язань в розмірі значно більшому, від того, який передбачено договором та на який вона розраховувала укладаючи такий договір. Укладаючи договір кредиту позивачка мала певні очікування та прогнози щодо подальшого його погашення та отримання від його виконання позитивного результату, з метою настання якого вона й укладала такий договір.

Разом з тим, згідно з бухгалтерською документацією до стану виконання даного договору, наразі позивачкою значно перевищено розмір виплат, що вона мала здійснити станом на даний час. Більш того, внаслідок порушення відповідачем умов укладеного договору та зарахування сплачених коштів за призначенням на власний розсуд у позивачки виникла штучна заборгованість за цим договором, існування, на думку відповідача, якої призвело до безпідставного звернення банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 331/4789/17, яка перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя).

Окрім того, банк також вдався до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, який наразі оскаржується позивачкою у суді (справа № 331/5242/18, яка також перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя).

Як свідчать додані до позовної заяви докази, позивачка належним чином ставилась до виконання взятих на себе зобов`язань за спірним договором кредиту, регулярно вносила відповідні платежі, а часом в вельми значних розмірах, не ухилялась від контакту з банком.

Проте, заборгованість, яку штучно створив банк в наслідок порушення умов договору , призвела до того, що наразі мета укладання такого договору - отримання коштів на придбання житла, втрачає свою економічну обґрунтованість, через те, що законні сподівання позивачки при укладанні договору, які б втілились у життя в разі дотримання банком умов договору, не відповідають в рази тій ситуація, що склалася зараз.

Вищеперелічені порушення умов договору банком на переконання позивачки є істотними, адже призвели до безпідставної переплати нею грошових коштів, що мали бути зараховані в рахунок погашення кредиту, а були всупереч умовам розподілені банком на інші цілі, що, як вже зазначалося вище, призвело до штучного виникнення заборгованості, судових процесів, та скасували взагалі те, на що очікувала позивачка укладаючи договір кредиту.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2019 року по справі відкрите провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

20.02.2019 року представник АТ «УКРСОЦБАНК» надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що укладений з позивачем договір не порушує добросовісност і і не створює дисбаланс прав та обов`язків сторін, а твердження позива з цього приводу є необґрунтованими. Крім того, представник відповідача послався на те, що розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також в задоволенні позову просив відмовити з підстав пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» .

14.09.2020 року позивачка надала уточнену позовну заяву, в якій з підстав викладених в первісному позові , а також посилаючись на висновки провденої по справі судово-економічної експертизи , яка встановила , що нею значно перевищено розмір виплат, які б вона мала сплатити за договором на час звернення до суду, одноособову зміну відповідачем п. 1.5 Договору про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 06ЖО65-К , просила суд розірвати договір кредиту № 06Ж065-К від 17.04.2006 , укладений між нею та відповідачем , визнати припиненою іпотеку двокімнатної квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк»», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туріченко Оксана Миколаївна про розірвання кредитного договору та визнання іпотеки припиненою. Визначено в подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог.

У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в уточненій позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача в наданому суду клопотанні просив справу розглянути у його відсутність, в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Треті особи надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Суд , вислухавши вступне слово позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У постанові Верховного Суду України 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 зроблено висновок, що у кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Судом встановлено, що 17 квітня 2006 р. між ОСОБА_1 , та Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 06ЖО65-К, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та Цільового використання грошові коштів у сумі 40 000 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 16.04.2021 р. Кредит надавався позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна, квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

17.04.2006 р. між сторонами було укладено іпотечний договір № О6Ж065-К, за умовами якого іпотекодавець, передала іпотекодержателю (банку) у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 06ЖО65-К від 17.04.2006 р. наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру, загальною площею 47, 00 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .;і Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 202 000 грв., що в еквіваленті складає 40 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього договору.

01.08.2006 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, згідно з якою, сторони погодили зміни до п.2.4.1 договору кредиту № 06ЖО65-К від 17.04.2006 р..

20.10.2008 року між тими ж сторонами було підписано додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 06Ж065-К, відповідно до умов якої сторони погодили розмір процентної ставки.

В подальшому сторонами за кредитним договором було укладено Договір про внесення змін № 1 від 16.04.2015 р. до договору кредиту № 06ЖО65-К від 17.04.2006.р., яким змінено валюту кредиту та у зв`язку із цим викладено кредитний договір № 06ЖО65-К від 17.04.2006 р. у новий редакції:

-п. 1.2 змінити валюту кредиту, та перевести суму кредиту 15 747,87 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок сім доларів США 87 центів) разом із нарахованими процентами в сумі 777,00 (сімсот сімдесят сім доларів США 00 центів).

-п. 1.3 зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 413 121,75 грв. (чотириста тринадцять тисяч сто двадцять одна гривня 75 коп.), з якої сума одного кредиту (Надалі за текстом - «Кредит в гривні 1») складає 132 083,29 грв. (сто тридцять дві тисячі вісімдесят три гривни 29 коп.) та сума іншого кредиту (надалі за текстом - «Кредитів гривні 2») складає 281 038,46 грв. (двісті вісімдесят одна гривня 46 коп.). При цьому, визначена сума кредитів розрахована по прогнозному курсу, що буде діяти на міжбанківському валютному ринку України (далі за текстом - «МВРУ») станом на дату купівлі іноземної валюти на МВРУ, який складає 25 грв. 00 коп. за 1 долар США. Видача Кредиту в гривні 1 та Кредиту в гривні 2 здійснюється шляхом списання Кредитором кредитних коштів з позичкових рахунків позичальника відкритих в ПАТ «Укрсоцбанк», код банку 300023 на поточний рахунок позичальника N9 НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.5 Договору про внесення змін № 1 від 16.04.2015 р. за встановленим на день укладання цього договору про внесення змін офіційним курсом Національного банку України гривневий еквівалент вказаної у п. 1.2 цього договору про внесення змін заборгованості з іноземній валюті складає 359 961,60 грв. . Таким чином, з урахуванням визначеної вище суми, гривневий еквівалент загальної заборгованості за Договором кредиту (включаючи також заборгованість за Кредитом в гривні 1 та Кредитом в гривні 2) складає 773 083,44 гривень .

Вказаний кредитний договір , додаткові угоди та договір про внесення змін № 1 до нього, недійсними не визнавалися , виконувалися ОСОБА_1 протягом тривалого проміжку часу.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 10.05.2017 року заборгованість за кредитним договором № 06Ж065-К становить 276 948,04 грн, з яких за тілом : 224853,90 грн., за відсотками 41420,60 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 7 044,41 грн, розмір інфляційних витрат 3629,13 грн..

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на висновок спеціаліста № 24/16 від 22.08.2016 року, яким встановлно, що в порушення умов договору банк нараховував з 17.04.2006 року по 16.04.2015 року відсотки виходячи зі ставки 14% річних, через що нараховані та стягнуті з ОСОБА_1 відсотки за договором не відповідають умовам укладеного договору.

Однак , висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України)..

Оцінючи вказаний доказ на предмет належності , допустимості , достовірності, суд не приймає його до уваги, з тих підстав, що на дослідження спеціалісту не було надано додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 06Ж065-К від 20.10.2008 року відповідно до умов якої сторони погодили розмір процентної ставки на рівні 14%, крім того, суд зауважує, що вказаний висновок спеціаліста був виконаний на підставі документів наданих ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з висновку експерта № 326 за результатами проведення економічної експертизи від 05.06.2020 року:

1) наявний у матеріалах справи розрахунок від 09.06.2016р. позичальника ОСОБА_1 (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед Акціонерно-комерційним банком соціальногорозвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого на теперішній час є Альфа-банкУкраїни, не відповідає умовам укладеного між зазначеними сторонами кредитного договору №06ЖО65-К від 17.04.2006р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором ;

2) відповідно до проведенного дослідження, документально підтверджується, що порядок та черговість внесених позичальником коштів у період з 17.04.2006 р. по 31.05.2016р. не відповідає умовам договору №06ЖО65-К від 17.04.2006 р. Проведеним дослідженням встановлено, що порядок та черговість розподілення внесених позичальником коштів порушена у періоди: з 10.06.2011 р. по 15.04.2015 р. та з 18.01.2016р. по 31.05.2016 р.;

3) згідно проведеного дослідження, документально підтверджується, що порядок нарахування та розподілу відсотків за користуванням кредитом банком за період з 17.04.2006р. до 31.05.2016р. її розмір, строк нарахування, після 10.06.2011р. до 31.05.2016р. не відповідає умовам договору №06ЖО65-К від 17.04.2006р.;

4) в результаті проведеного дослідження наданих документів, документально підтверджується, що наявний у матеріалах справи розрахунок від 09.06.2016р. (л.с.47) позичальника ОСОБА_1 перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого на теперішній час є Альфа банк України, не включає заборгованості за відсотками за користування кредитом після 13.07.2017р.;

5) відповідно до проведеного дослідження, документально підтверджується, заборгованість станом на 31.05.2016 р. позичальником ОСОБА_1 (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником на теперішній час є Альфа-банк України по зобов`язанням за кредитним договором №60ЖО65К від 17.04.2006 р. складає всього 359810,69 грн, в т.ч. :

-основна сума боргу (тіло кредиту)-348952,59 грн (Кредит 1-у сумі 125255,96 грн, Кредит 2-у сумі 223696,63 грн); Нараховані відсотки -10858,10 грн, в тому числі: прострочені по Кредиту 2 у сумі 8686,84 грн. та відсотки строк сплати яких на 31.05.2016р. включно не настав у сумі 2171,26 грн.(Кредит1 у сумі 779,37 грн, Кредит 2 у сумі 1391,89 грн).

Разом з тим , фактично висновок експерта не спростовує фактичні обставини справи, факт укладання та виконання частково умов договор, не свідчать про наявність істотного порушення договору, та про наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною .

Посилання позивача на висновок проведеної судово-економічної експертизи, як на підставу розірвання кредитного договору є необґрунтованим, оскільки вказаний висновок експертизи свідчить лише про можливість зменшення чи збільшення розміру кредитної заборгованості позичальника, і не може бути в силу вимог закону правовою підставою для розірвання кредитного договору. Вищевказана позиція знайшла своє відображення в Постанові Касаційного Цивільного Суду від 05.08.2020 року у справі № 766/1980/16-ц.

Враховуючи вищенаведене , суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» , допущено таке порушення умов кредитного договору від 17.04.2006 року, яке завдало шкоди чи значною мірою позбавило ОСОБА_1 того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору.

Таким чином , з урахуванням заявлених позивачем позовних вимог і підстав, покладених в основу цих вимог, суд виходить з того , що передбачені частиною другою статті 651 ЦК України умови для розірвання договору ОСОБА_1 не доведені, а отже підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Щодо решти заявлених вимог в частині визнання іпотеки припиненою, суд зазначає наступне.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобов`язання: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди);з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частинами 3, 4 статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов`язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Таким чином, зважаючи на викладене, припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а само по собі розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобов`язання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору.

З огляду на вищенаведене, доводи ОСОБА_1 про те, що вимоги про визнання іпотеки припиненою є похідними від вимог про розірвання кредитного договору , не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, суд зауважує, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання кредитного договору, а отже позов в частині визнання іпотеки припиненою також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк»», треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туріченко Оксана Миколаївна про розірвання кредитного договору та визнання іпотеки припиненою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 02 грудня 2020 року.

Суддя:

26.11.2020