Справа № 162/156/20
Провадження № 2/162/95/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

за участі секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

представника позивача Бурець Н.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», «Приватбанк», Банк) звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 24 лютого 2020 року. У справі відкрито спрощене позовне провадження 27 лютого 2020 року. Перше судове засідання призначено на 06 квітня 2020 року.

Сторонами подано відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представників позивача, у зв`язку з визнанням явки представника позивача, відповідача обов`язковою для надання особистих пояснень, через хворобу головуючого тощо.

Розгляд справи завершено 01 грудня 2020 року проголошенням вступною та резолютивної частин рішення суду.

2.Стислий виклад позиції позивача у заявах по суті справи.

АТ КБ «Приватбанк» свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав заяву від 19 лютого 2019 року, згідно з якою отримав у Банку кредит у розмірі 5 тисяч гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Відносини між Банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг (далі - Договір), можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження з питань банківського обслуговування через вебсайт банку або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які є публічною офертою, АТ КБ «Приватбанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладенні Договору сторони керувались положеннями цивільного законодавства, згідно з якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору для АТ КБ «Приватбанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

Банк використав своє право на зміну умов договору. Із 01 квітня 2019 року впроваджено зміни в Умови надання банківських послуг у частині нарахування відсотків, а саме: відповідно до пункту 2.1.1.2.12 у разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту, які відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлюється за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі 86,4 % для картки «Універсальна», 84 % -- для картки «Універсальна gold».

Овердрафт (пункт 1.1.1.44 Договору) - короткостроковий кредит, який надається Банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу відповідно до пункту 1.1.1.60 Договору, який розраховується у процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта.

Пунктом 2.1.1.3.1 Договору передбачено можливість погашення кредиту та процентів двома шляхами: внесення клієнтом коштів у готівковій і безготівковій формі у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок; договірним списанням, яке здійснює Банк з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту.

Відповідач порушує свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 10 грудня 2019 року має заборгованість перед Банком на суму 13498,98 гривень, з яких 8115,32 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2965,29 - заборгованість за простроченими відсотками; 1299,37 - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625; 619 - штраф (процентна складова); 500 гривень -- штраф (фіксована частина).

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2102 гривні, пов`язані з оплатою судового збору.

У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 207, 509, 526, 527, 530, 599, 610, 617, 625, 634, 638, 642, 1054 ЦК.

У відповіді на відзив сторона позивача доводить, що при підписанні анкети-заяви відповідач надав Банку усі свої персональні дані, з виписки про рух коштів по картковому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувався коштами Банку та частково сплачував заборгованість за кредитом.

2.1. Пояснення представника позивача у судовому засіданні.

Представник позивача Бурець Н.С. у судовому засіданні позов підтримала та пояснила наступне.

ОСОБА_1 19 лютого 2019 року звернувся у Любешівське відділення «Приватбанку» з метою отримання кредитної картки, при цьому він надав свої персональні дані. Ідентифікація клієнта була здійснена працівником Банку. Відповідач під підпис посвідчив, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.

Між тим, відповідаючи на запитання представника відповідача, Бурець Н.С. повідомила, що з ОСОБА_1 не підписувалися документи, у яких би була зафіксована вартість кредиту.

3. Стислий виклад позиції відповідача у заявах по суті справи.

У відзиві на позовну заяву представник позивача вважає позов безпідставним, просить суд відмовити у його задоволенні повністю.

З поданих позивачем доказів не доведено, що ОСОБА_1 отримував у Банку кошти у кредит, у позовній заяві не зазначено де мало місце укладення договору, з якими Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку ознайомлювався відповідач. З наданого Банком розрахунку, із змісту позовної заяви не зрозуміло яке тіло кредиту було надано ОСОБА_1 .

3.1. Пояснення представника позивача у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що 19 лютого 2019 року відділення «Приватбанку» у селищі Любешів не відвідував, заяви-анкети на отримання кредитної картки не підписував та коштами Банку не користувався.

Між тим, позивач не пояснив як копія його паспорта могла опинитись у працівників «Приватбанку».

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із анкетою-заявою від 19 лютого 2019 року, яка підписана від імені ОСОБА_1 , відповідача приєднано до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку». При цьому зазначено, що клієнт ознайомився з Умовами надання банківських послуг та Тарифами банку.

Банком у вигляді таблиць подано розрахунок заборгованості за договором від 19 лютого 2019 року з клієнтом ОСОБА_1 станом на 10 грудня 2019 року. Погашено понад 5200 гривень тіла кредиту. Загальна заборгованість становила 13498,98 гривень, з яких 8115,32 -- прострочене тіло кредиту; 2695,29 - заборгованість за простроченими відсотками; 1299,37 - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625; 1119 гривень - заборгованість по судовим штрафам.

Аналогічна інформація відображена у виписці про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 .

З довідки з тарифів обслуговування кредитних карток «Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна Gold» слідує, що кожен з вказаних видів кредитних карт має пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафи за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань.

На фотокопіях паспорта ОСОБА_1 містяться посвідчувальні підписи відповідача та працівника Банку Фесик Л.В .

На фотознімку, який надано Банком, зображено чоловіка, який перебуваючи в приміщенні «Приватбанку», тримає у руках кредитну картку.

Позивачем також надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку» (ресурс: архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https:// privatbank.ua/terms/). Зазначений витяг зокрема містить пункти, які наведені судом у стислому викладі позиції позивача.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції держава захищає права споживачів.

Частиною першою статті 1 ЦК встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 ЦК засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі статтею 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.

У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 634 ЦК встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

У відповідності з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року Конституційний Суд України зокрема зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

6.Мотиви суду щодо позовних вимог.

У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності із статтею 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на процесуальну пасивність сторін в обстоюванні своїх доводів щодо обставин заповнення анкети-заяви 19 лютого 2019 року на ім`я ОСОБА_1 . Клопотання про виклик працівниці банку, яка оформляла кредит на ім`я ОСОБА_1 , призначення почеркознавчої експертизи щодо встановлення належності підпису відповідача на документах, які оформлялись при оформленні кредиту тощо, не заявлялись.

Між тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні не пояснив яким чином Банк отримав паспорт відповідача та іншу інформацію, яка його ідентифікує (дівоче прізвище матері, РНОКПП). За таких обставин немає підстав вважати, що працівники Банку чи інші особи незаконно використали документи відповідача при оформленні кредиту.

Разом з тим, суд констатує, що у заяві-анкеті відсутні відомості про вартість кредиту: процентну ставку, обов`язкові строкові платежі, розмір пені та штрафів. Вказаний документ не містить і строку повернення кредиту, яким видом чи типом кредитної картки користується відповідач тощо.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, яку ухвалено з приводу подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг «Приватбанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, Велика Палата Верховного Суду погоджується, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, вирішуючи питання про стягнення з відповідача вказаних Банком складових заборгованості, суд констатує наступне.

З наданого Банком розрахунку слідує, що станом на 10 грудня 2019 року кредитна заборгованість (поточне тіло кредиту) відсутня.

Заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму 8115,32 гривень утворилась за рахунок овердрафту відповідно до Умов надання банківських послуг. Отже, прострочена заборгованість за кредитом не є складовою тіла кредиту, фактично --- це штрафна санкція, що застосовується Банком у випадку неповернення кредиту боржником у термін, визначений договором. «Приватбанк» не надав доказів з якими саме Умовами надання банківських послуг та Тарифами Банку ознайомився та розумів ОСОБА_1 при оформленні кредиту.

Беручи до уваги встановлені обставини у справі, аналізуючи законодавство та правову позицію Верховного Суду, не підлягають до задоволення і вимоги Банку у частині стягнення відсотків на прострочений кредит, у тому числі нарахованими відповідно до частини другої статті 625 ЦК, штрафи.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність повної відмови у позові.

7.Питання розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатив 2102 гривні судового збору, які у зв`язку з відмовою у позові не підлягають стягненню з відповідача.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265, 282 ЦПК, суд

ухвалив:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 13498 (тринадцяти тисяч чотириста дев`яноста восьми) гривень 98 копійок заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2019 року року -- відмовити повністю.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви, у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні -- залишити за позивачем акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Глинянчук