Ухвала

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 272/1652/14

провадження № 61-16092ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом прокурора Андрушівського району в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Андрушівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , Реєстраційного відділу Андрушівської районної державної адміністрації, треті особи: Фермерське господарство «Невзгляденко», Червоненська селищна рада Андрушівського району Житомирської області про визнання недійсними та скасування розпорядження, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) Головне управління Держгеокадастру у Житомирській областіподало до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2020 року касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Так, заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 436 грн та надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій чітко зазначити підставу (підстави), на якій (яких) вона подається.

23 листопада 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до Верховного Суду надійшло клопотання, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору шляхом його стягнення під час ухвалення судового рішення у справі касаційним судом.

Клопотання мотивовано тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 45 від 16 березня 2020 року «Про додаткові заходи запобігання поширення коронавірусу (COVID-19)» в Головному управлінні введено обмежувальні заходи. Крім цього, у зв`язку з введенням на території України карантину, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийнято рішення від 18 березня 2020 року № 303 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 11 березня 2020 року № 295 «Про введення обмежувальних заходів щодо недопущення поширення коронавірусної інфекції COVID-19 на території Житомирської міської об`єднаної територіальної громади», яким було запроваджено ряд обмежувальних заходів, зокрема пунктом 14 зазначено, що розпорядникам бюджетних коштів обмежити здійснення видатків, окрім видатків, пов`язаних із життєдіяльністю Житомирської міської об`єднаної територіальної громади.

Заявник вважає, що наведені обставини є поважними та дають підстави для відстрочення сплати судового збору шляхом його стягнення під час ухвалення судового рішення у справі.

Розглядаючи подане клопотання, Верховний Суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв`язку із цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Водночас відстрочення Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області сплати судового збору може розцінюватися як надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у визначеному ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2020 року розмірі (2 436 грн) та надати документ, що підтверджує його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Крім цього, у поданому клопотанні від 23 листопада 2020 року заявник, як на підставу касаційного оскарження рішення апеляційного суду, узагальнено посилається на порушення судом норм матеріального права, не вказуючи при цьому конкретні (обов`язкові) підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, визначене в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Отже, заявнику також необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути чітко зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 06 листопада 2020 року.

Керуючись статтями 127, 185 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Продовжити Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській областістрок для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 06 листопада 2020 року, до 05 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко