Ухвала

27 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 759/4755/19

провадження № 61-14506ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року, повний текст якої складено 8 жовтня 2020 року.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення мотивоване тим, що постанову суду апеляційної інстанції представником заявника отримано 29 жовтня 2020 року. На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 додано фотокопію клопотання про видачу копії оскаржуваного судового рішення, адресоване Київському апеляційному суду.

Проте вказане клопотання не може слугувати доказом, що підтверджує дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, яка оскаржується, оскільки на ньому відсутній штамп вхідної кореспонденції суду першої інстанції або Київського апеляційного судута підпис представника заявника - адвоката Ярук А. І.

Відповідно до підпункту 15.2 пункту 15 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів.

З наданої фотокопії клопотання неможливо дійти висновку про отримання судом першої інстанції чи апеляційним судом вказаного документа. Виключно запис адвоката Ярук А. І., вчинений на клопотанні, не є доказом, що підтверджує отримання копії постанови суду апеляційної інстанції саме 29 жовтня 2020 року. Також з наданої фотокопії клопотання не вбачається, що такий документ долучено до матеріалів справи.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права надати протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали відповідні докази. Якщо заявником у встановлений судом строк не буде подано доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року.

До касаційної скарги також додано квитанцію від 11 листопада 2020 року № 0.0.1.1 про сплату заявником судового збору у розмірі 7 444,77 грн.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 вказала, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки розмір її доходу за 2019 рік склав 177 500,56 грн.

На підтвердження вказаних доводів до клопотання, зокрема, додано довідку Акціонерного товариства «Фінансова компанія «Аверс» від 3 листопада 2020 року, з якої вбачається, що з листопада 2019 року до жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримала заробітну плату у розмірі 178 491,23 грн. Також заявником додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік.

Тому заявник просила суд зменшити розмір судового збору на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» до 7 444,77 грн.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Керуючись статтею 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір», касаційний суд доходить висновку про те, що для вирішення питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявник повинен надати докази, які б підтверджували розмір його доходу.

Обставини, зазначені ОСОБА_1 , не є безумовними підставами для зменшення розміру судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження її реального майнового стану, який перешкоджає заявнику виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Крім того, зі змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суд може звільнити від сплати судового збору саме позивача - фізичну особу.

Заявником не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для зменшення розміру судового збору. Тому клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350 грн).

Ціна позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» складає 2 503 025,18 грн, 1,5 відсотка від якої становлять суму у розмірі 37 545,38 грн.

Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 75 090,76 грн (37 545,38*200%), про що надати відповідний документ.

До касаційної скарги додано квитанцію від 11 листопада 2020 року № 0.0.1.1 про сплату заявником судового збору у розмірі 7 444,77 грн, що не відповідає встановленому законом.

За таких обставин заявник має доплатити судовий збір у розмірі 67 645,99 грн (75 090,76-7 444,77), про що надати відповідний документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у цій справі.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заявником у встановлений судом строк не буде подано доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко