Справа № 219/1273/20
Провадження № 2-о/219/299/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Єлісеєвої С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини,-

встановив:

Заявник звернула до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт сумісного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме - з травня 2014 року.

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік матері заявника ОСОБА_2 . Між померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб 27 жовтня 1990 року, актовий запис № 265. Таким чином, разом вони прожили як подружжя 28 років. Заявниця також має прізвище покійного вітчима ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження, виданого Дебальцевським відділом реєстрації актів громадянського стану від 22 березня 1995 року, але не є його рідною донькою. Саме за її ініціативою її прізвище було змінене згідно свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові на прізвище вітчима ОСОБА_2 , оскільки саме його вона все життя вважає своїм батьком. Вказала, що за життя мати та вітчим страждали на захворювання серця і тому було вирішено у травні 2014 році через події АТО про їх спільне проживання. Починаючи з травня 2014 року та по день смерті ОСОБА_2 , покійна мати заявниці ОСОБА_3 , її чоловік ОСОБА_2 і заявниця проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, поліпшували умови свого проживання та побуту. Вважає, що за правилами ст. 1268 ЦК України вона є спадкоємцем після смерті померлого. Зазначила, що саме вона здійснила поховання ОСОБА_2 та опікувалася за ним у часи його хвороби. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, інших спадкоємців не має. А тому для визнання її спадкоємцем 4-ї черги за законом, вона звернулася до суду з цією заявою.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2020 року провадження у справі відкрите та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд заяви за відсутності представника, проти заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про переміну прізвища від 22.03.1995 року ОСОБА_4 змінила прізвище та по-батькові на ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про народження, що видане повторно, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб 27.10.1990 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.8).

ОСОБА_9 та ОСОБА_5 6.09.2003 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.12).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.7).

Згідно актів № 63 та № 62 від 15.10.2020 року підтверджено, що заявник та її мати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 проживали разом з 5.05.2014 року по день смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що вона та її мати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 проживали разом вели сумісне господарство. Після смерті ОСОБА_2 , якого вона вважає своїм батьком, заявник за власний рахунок поховала його.

Факт проживання заявника разом із ОСОБА_2 на час його смерті підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Між тим, як вбачається зі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер в м. Дебальцеве Донецької області (а.с.7, 18).

Як вказала в судовому засіданні заявник, ОСОБА_2 був зареєстрований в м. Дебальцеве Донецької області, де мав житло. В зв`язку з проведенням бойових дій на території Донецької та Луганської областей він переживав за своє майно та квартиру, а тому іноді їздив до м. Дебальцеве Донецької області аби перевірити чи все гаразд з його квартирою. Під час однієї з таких поїздок він помер в м. Дебальцеве.

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні допитані свідки.

На запит суду Першою та Другою Бахмутськими нотаріальними державними конторами було повідомлено про те, що за даними спадкового реєстру після померлого ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась, ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї спадкодавця, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у справі підлягають встановленню, як факт проживання позивача однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

Враховуючи, що прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку заявник позбавлений можливості, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю понад п`ять років заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до часу відкриття спадщини, а саме - з травня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1222, 1264, 1268, 1269 ЦК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя О.М. Лапченко

04.12.2020