Справа 633/479/20
провадження 2/633/135/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань Ріпи І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Печеніги цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печенізького районного суду Харківської області з позовом до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В позові просила суд визначити їй строк три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовує тим, що вона бажає прийняти спадщину після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса Позивачка не звернулась через те, що хворіла. Після одужання Позивачка звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, але нотаріусом було повідомлено, що внаслідок пропущення шестимісячного строку на даний час прийняти спадщину немає можливості.

28 вересня 2020 року Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

26 жовтня 2020 року Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні в приміщенні Печенізького районного суду Харківської області на 09 листопада 2020 року о 13 год. 00 хв. з викликом сторін по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.

Представник Позивача Адвокат Пекареніна Орися Миколаївна, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без участі Позивача та її Представника, позов підтримала та просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій вказав, що Мартівська сільська рада підтримає рішення Печенізького районного суду Харківської області, яке буде відповідати чинному законодавству.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача підлягають задоволенню.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.01.2020 року, видавник Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт. Згідно вказаного заповіту все майно, де б таке не було і з чого воно б не складалось та все те, що належало б на день смерті та на, що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Спадкодавець проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса Позивачка не звернулась. Вказане зумовлено хворобою, що підтверджується довідкою від 25 липня 2020 року, видавник Харківська міська поліклініка № 25 Харківської міської ради .

Після одужання Позивачка звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було повідомлено, що внаслідок пропущення шестимісячного строку на даний час прийняти спадщину немає можливості. Крім цього нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, відновити свої права іншим чином, ніж через звернення до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини Позивач не має можливості.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

За таких обставин, наявність хвороби унеможливила звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а вимогами ст. 89 ЦПК України встановлено, що оцінка доказів є виключною компетенцією суду.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений учасниками у письмових доказах та поясненнях в суді, констатує той факт, що Позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.211, 259, 263-265,280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : В.А.Смирнов