Справа № 351/1781/17
Провадження № 22-з/4808/6/20
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М.М.
Суддя-доповідач Максюта
03 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до Будилівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, зобов`язання винести межові знаки та зобов`язання дотримуватись правил добросусідства, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав позов до Будилівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, зобов`язання винести межові знаки земельної ділянки та зобов`язати ОСОБА_3 дотримуватись правил добросусідства та усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою (а.с.1-3, 33-35, том 1).
Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13.03.2018 року за ініціативою позивача до участі в даній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 (а.с.33-34, 44, том 1).
Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано Будилівську сільську раду Снятинського району винести межові знаки земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на місцевості, згідно з межами та розмірами, зазначеними у плані, виданому на підставі рішення Устянської сільської ради народних депутатів від 14.12.1993 року, зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів на право власності на землю під №80, площею 0,21 га. В решті позову відмовлено (а.с.169-171, том 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.12.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки площею 0, 0785 га, переданої йому у власність на підставі рішення Устянської сільської ради народних депутатів від 14.12.1993 року. Зобов`язано ОСОБА_3 звільнити частину переданої на підставі рішення Устянської сільської ради народних депутатів від 14.12.1993 року у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0, 0785 га, розташованої по АДРЕСА_1 , згідно із ситуаційним планом № 2, викладеним у висновку судової земельно-технічної експертизи № 820 від 18 жовтня 2019 року, виконаного судовим експертом СП «Західно-український експертно-консультативний центр» Юзвенко Р.М. В іншій частині у задоволенні позову та у задоволенні позову до Будилівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, зобов`язання винести межові знаки земельної ділянки відмовлено (а.с.129-139, том 2).

24.12.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача витрат по оплаті за проведення експертизи. В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання ухвали апеляційного суду з метою проведення експертизи, відповідно до рахунку № 84 від 27.06.2019 року СП «Західно-український експертно-консультативний центр» позивачем здійснено оплату в сумі 8007,28 грн, що підтверджується квитанцією №43 від 15.07.2019р. Чернівецького облуправління АТ «Ощадний Банк» м. Чернівці. З цих підстав просить постановити додаткову постанову про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на його користь витрати по оплаті проведення експертизи (а.с.141, том 2).

Перевіривши наведені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає заяву обґрунтованою з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог покладаються судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із пунктами 1.9, 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/15 у випадках, передбачених законодавством, експертною установою надсилається рахунок вартості робіт за проведення експертиз (експертних досліджень).

Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції)..

Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня 2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 у справі було призначено земельно-технічну експертизу, оплату за яку було покладено на позивача ОСОБА_1 (а.с.45-48, том 2).

В матеріалах справи міститься копія заяви на переказ готівки та квитанції № 43 від 15.07.2019 року про оплату ОСОБА_1 судової експертизи СП «Західно-український експертно-консультативний центр» на суму 7928,00 грн, а також заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дубіцького А.В. про оплату експертизи, які подані до ухвалення постанови по справі апеляційним судом (а.с. 65-66, том 2).

12.11.2019 року до апеляційного суду надійшов висновок експерта СП «Західно-український експертно-консультативний центр» № 820 від 18 жовтня 2019 року, складений судовим експертом Юзвенко Р.В. (а.с.87-99, том 2).

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем подана копія рахунку СП «Західно-український експертно-консультативний центр» № 84 від 27 червня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 про оплату 7928,00 грн за проведення експертизи (а.с.142, том 2) та оригінал квитанції на переказ готівки №43 від 15.07.2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 сплачено за проведення експертизи 7928,00 грн.

Наведені докази свідчать про те, що вказані витрати понесені саме позивачем ОСОБА_1 , однак питання щодо розподілу цих витрат у постанові від 18 грудня 2019 року апеляційним судом не було вирішене.

Враховуючи часткове задоволення позову ОСОБА_1 у даній справі, а саме задоволена одна з трьох позовних вимог до одного із відповідачів ОСОБА_3 , а у позові до Будилівської сільської ради, до якої ставилися дві позовні вимоги, відмовлено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати на проведення експертизи необхідно розподілити пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 642 грн 66 коп судових витрат, ухваливши додаткове судове рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 2 642, 66 грн (дві тисячі шістсот сорок дві гривні шістдесят шість копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням земельно-технічної експертизи по справі.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 03 січня 2020 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський