"04" грудня 2020 р.
Справа №642/3110/19
Провадження 2/642/406/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участю секретарів судового засідання - Сорокіної Ю.В.,

Конєвої А.О., Самотой В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ходаковського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Марвел Гранд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-буд-інвест» про стягнення заборгованості за векселем, та по зустрічному позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН» до ОСОБА_1 про визнання векселів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова у травні 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН» про стягнення заборгованості за векселем.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРВЕЛ ГРАНД» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, векселів у кількості 9 (дев`ять) штук. Емітентом ЦП (платником) є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», (). Було придбано наступні прості векселі емітовані Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», () з датою погашення «за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018р.», а саме: № бланку ЦП 9355 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9356 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9357 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦІЇ 9358 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9359 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9360 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9361 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9362 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 201 8 року; № бланку ЦП 9363 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року. Продавцем векселів ТОВ «МАРВЕЛ ГРАНД» на всіх векселях був вчинений індосаментний напис «платити наказу ОСОБА_1 ». З цього моменту до ОСОБА_1 , перейшло право вимоги до ТОВ «ДІФЛОН» за векселями № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , на загальну суму 900000,00грн. 07 лютого 2019 року було складено акт пред`явлення векселів до платежу, підписаний ОСОБА_1 , та пропозиція про акцепт вищевказаних векселів, які були направлені на адресу юридичної особи ТОВ «ДІФЛОН», (, 61 177, Харківська обл., місто Харків, пров. Пластичний, будинок 9), але станом на час отримання пропозиції про акцепт векселів заборгованість погашена не була, у зв`язку з чим був змушений звернутись до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року відкрито загальне провадження у зазначеній цивільній справі та призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні судом був прийнятий зустрічний позов від ТОВ «ДІФЛОН» до ОСОБА_1 про визнання векселів недійсними, 01.06.2020 року ухвалою було прийнято уточнений зустрічний позов, в якому представник ТОВ «Діфлон» просив визнати недійсними та такими, що не мають вексельної сили вищезазначені прості векселі, виданих ТОВ «Діфлон» 20 вересня 2006 року.

Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року до участі у справі були залучені у якості третіх осіб ТОВ «Марвел Гранд» та ТОВ «Дельта-буд-інвест».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що векселі є дійсними, на момент укладення договору купівлі-продажу цінних паперів (простих векселів) від 01 листопада 2018 року, строк погашення векселя був зазначений «за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року», на момент укладення договору купівлі-продажу цінних паперів (простих векселів) з реєстром виданих векселів ознайомлений не був. На сьогоднішній день заборгованість по векселям не погашена, згідно чинного законодавства направив на адресу відповідача пропозицію про акцепт векселів, але заборгованість погашена не була та просив суд задовольнити первісний позов в повному обсязі, а в зустрічному відмовити.

Представник відповідача ТОВ «Діфлон» в судове засідання з`явився, проти задоволення первісного позову заперечував в повному обсязі, пояснив, що дійсно ТОВ «Діфлон» було видано 20 вересня 2006 року прості векселі у кількості дев`яти штук на загальну суму 900000,00 грн. без зазначення конкретного строку пред`явлення, що відобразилось у фінансовій звітності товариства. Але згідно чинного законодавства після спливу одного року векселі погашені не були, оскільки не було пропозиції про акцепт векселів, у зв`язку з чим з 20 вересня 2007 року почався строк перебігу позовної давності, який сплинув 20 вересня 2010 року та у 2010 році заборгованість по векселям була списана. Реєстр виданих векселів знаходився у ТОВ «Діфлон», в якому не було зазначено у графі строк платежу за векселем дату погашення, а отже вважався «за пред`явленням». Згідно діючого законодавства реєстр був знищений у 2013 році, а тому надати його для огляду не має можливості. Крім цього, вважає, що напис на векселях «за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року» був умисно дописаний, аби не було пропущений строк пред`явлення, а отже вищезазначені векселі вважаються недійсними та такими, що не мають вексельної сили. Просив суд уточнений зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, а в первісному відмовити.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Марвел Гранд» в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, 04.10.2019 року надіслали пояснення на первісну та зустрічну позовну заяви, в яких зазначили, що ТОВ «Марвел Гранд» 01.11.2018 року продало ОСОБА_1 цінні папери вищезазначені прості веселі у кількості дев`яти штук. Під час переходу прав на вказані векселі від ТОВ «Марвел Гранд» до ОСОБА_1 було дотримано всіх вимог чинного законодавства та договір купівлі-продажу цінних паперів укладався у присутності повіреного ТОВ «ПРОСТОКАПІТАЛГРУП», як ліцензійного суб`єкта на Професійну діяльність з цінними паперами. Зазначені векселі попередньо були у власності ТОВ «Марвел Гранд» строк їх погашення був зазначений «за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року». Товариством на всіх векселях був зроблений індосаментний напис платити наказу ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 є законним векселедержателем вищезазначених векселів. З приводу зустрічної позовної заяви пояснив, що ТОВ «Діфлон» не має жодного належного та допустимого доказу погашення заборгованості за векселями. У разі, якщо б векселі були списані за спливом строку позовної давності ТОВ «Діфлон» мало надати докази сплати податку на прибуток від суми вартості векселів.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-буд-інвест» в судове засідання не з`явився, про час та дату слухання справи були повідомленні своєчасно належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та пояснення на первісну та зустрічну позовні заяви до суду не надходили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що у 2006 році працювала головним бухгалтером ТОВ «Діфлон». Зазначені векселі заповнювались нею, окрім графи «строк погашення векселя», які залишилися пустими, що згідно діючого законодавства значиться «за пред`явленням» строк якого обчислюється в один рік з моменту заповнення векселя. Реєстр виданих векселів також заповнювався і вівся нею, але з 2007 році на даному товаристві вже не працює і про погашення чи списання заборгованості за векселями їй нічого невідомо. Крім цього, додала, що ОСОБА_3 , який у 2006 році обіймав посаду виконавчого директора ТОВ «Діфлон» звернувся до неї у 2018 році із проханням дописати на вищезазначених векселях «строк погашення векселя», а саме «за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року», на пропозицію якого нею було відмовлено. Крім цього, зазначила, що при списанні векселів не можливо вирахувати у фінансовій звітності податок на прибуток, оскільки він зазначається сумарним за весь рік.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

01 листопада 2018 року ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРВЕЛ ГРАНД» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, векселів у кількості 9 (дев`ять) штук на загальну суму 900000,00 грн. Емітентом ЦП (платником) є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», ().

Згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-12830 від 01.11.2018 року та Акту прийому-передачі векселя до Договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-12830 від 01.11.2018 року предметом договору між продавцем ТОВ «Марвел Гранд» та покупцем ОСОБА_1 були прості векселі у кількості 9 штук: № бланку ЦП 9355 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9356 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9357 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦІЇ 9358 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9359 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9360 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9361 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року; № бланку ЦП 9362 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 201 8 року; № бланку ЦП 9363 на суму 100000 (сто тисяч гривень 00 коп.), дата складання векселя 20 вересня 2006 року. Дата погашення векселя за пред`явленням, але не раніше 20 вересня 2018 року.

Згідно акту про акцепт векселів 07 лютого 2019 року було складено акт пред`явлення векселів до платежу, підписаний ОСОБА_1 , та пропозиція про акцепт вищевказаних векселів, які були направлені на адресу юридичної особи ТОВ «ДІФЛОН», (, 61 177, Харківська обл., місто Харків, пров. Пластичний, будинок 9), який був вручений за довіреністю представнику ТОВ «Діфлон» 13.02.2019 року.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №24357 від 17.03.2020 року рукописні записи: «За пред`явленням, але не раніше 2018 року» у простих векселях № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 - виконані однією особою. Рукописні записи «За пред`явленням, але не раніше 2018 року» у простих векселях № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також законами України від 5 квітня 2001 р. N 2374-III "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23 лютого 2006 р. N 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок", від 6 липня 1999 р. N 826-ХIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 827-ХIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 828-XIV "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Необхідно також врахувати, що вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Розглядаючи спори, пов`язані з обігом векселів, суди мають перевіряти, чи відповідає документ формальним вимогам, що дозволяють розглядати його як цінний папір (вексель).

Відповідно до ст. 194 ЦК цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов`язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам. Виходячи з цього визначення здійснення або передача посвідчених цінним папером прав можливі тільки за умови його пред`явлення.

Статтею5Закону України "Про обіг векселів в Україні" і ст. 14 Закону України від 23 лютого 2006 р. N 3480-IV "Про цінні папери та фондовий ринок" Векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені).

Перелік обов`язкових реквізитів для простого векселя наведено у ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Так, простий вексель містить:

1. назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2. безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей;

3. зазначення строку платежу;

4. зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5. найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж;

6. зазначення дати і місця видачі простого векселя;

7. підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

При вирішення питання про наявність вексельних зобов`язань судам слід звертати увагу на додержання вимог вексельного законодавства щодо підписів зобов`язаних за векселем осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

При вирішення питання про наявність вексельних зобов`язань судам слід звертати увагу на додержання вимог вексельного законодавства щодо підписів зобов`язаних за векселем осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Так, спірні прості векселя серії, надані позивачем містить підписи директора та головного бухгалтера ТОВ «Діфлон», які скріплені відповідною печаткою товариства. тобто додержано вимоги вексельного законодавства щодо підписів зобов`язаних за векселем осіб.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В силу частини 8 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Так, в матеріалах справи міститься Звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість за 2006 рік ТОВ «Діфлон», у якому зазначено у графі «040» кредиторська заборгованість за векселями у розмірі 900000,00 грн.

Водночас вексельні правочини (зокрема щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України).

Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми Цивільного кодексу України з урахуванням їх особливостей.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» від 8 червня 2007 року N5 визначено, що простий або акцептований переказний вексель строком платежу «за пред`явленням» підлягає оплаті в день його належного пред`явлення до платежу.

Держатель такого векселя повинен пред`явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Зазначені строки можуть бути скорочені індосантами (ст. 34 Уніфікованого закону).

Строк для пред`явлення відраховується з дати складання векселя.

У разі непред`явлення до платежу переказного векселя в установлені строки його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов`язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред`явленні до платежу простого векселя за винятком векселедавця (статті 53, 78, Уніфікованого закону).

Вексель має пред`являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя (статті 2, 76 Уніфікованого закону).

Таким чином, вексельні зобов`язання прямих боржників - векселедавця простого та акцептанта переказного векселя - можуть бути виконані належним чином тільки за умови його пред`явлення до платежу у визначеному місці, шляхом зазначення населеного пункту або конкретної адреси.

Відповідно до статті 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні, тобто в день його належного пред`явлення до платежу.

Згідно ст. 38 Уніфікованого закону, держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред`явлення повинен пред`явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів.

Статтею 76 Уніфікованого закону передбачено, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця.

Необхідно зазначити, що Уніфікований закон не вирішує питання про те, що саме слід розуміти під пред`явленням векселя та не встановлює такої конкретної процедури, однак під пред`явленням цілком розумно вважати подію, яка вказує на те, що вимога платежу та векселедержатель стали відомі платнику.

Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Уніфікованого закону відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексі України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав-учасників Конвенції виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення, що стали неповними через сплив часу (справа ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії від 20.09.2011).

Згідно Порядку про ведення реєстру векселів затвердженого рішенням національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.10.2017 № 774 векселедавець має внести до Реєстру інформацію щодо складання векселя, платежу, погашення, прострочення, пролонгації, протесту у неплатежі за векселем та іншу інформацію, передбачену формою Реєстру, не пізніше 3 робочих днів з дня вчинення відповідної дії чи настання події.

Реєстр ведеться українською мовою у хронологічному порядку в міру виникнення фактів видачі переказного та/або простого векселя. У разі ведення Реєстру в паперовій формі він має бути прошитий, аркуші - пронумеровані, кількість аркушів у Реєстрі має бути засвідчена підписом керівника векселедавця - для юридичних осіб або підписом векселедавця - для фізичних осіб.

У разі ведення Реєстру в електронній формі векселедавець (трасант) має забезпечувати за потреби його друк на паперовому носії. Роздрукована паперова форма Реєстру має бути прошита, аркуші - пронумеровані, кількість аркушів у Реєстрі має бути засвідчена підписом керівника векселедавця - для юридичних осіб або підписом векселедавця - для фізичних осіб.

При веденні Реєстру в електронній формі векселедавець (трасант) повинен забезпечити такі умови його ведення, за яких інформація з Реєстру буде доступна тільки для читання та які унеможливлять внесення будь-яких змін до Реєстру. Копії електронних масивів (файлів) мають зберігатися в інших приміщеннях і систематично поновлюватися на дату подання фінансової звітності.

Для ідентифікації інформації щодо юридичних та/або фізичних осіб - нерезидентів, яка вноситься до Реєстру, допускається додаткове зазначення цієї інформації мовою держави, в якій зареєстровано нерезидента.

Виправлення в Реєстрі не допускаються. З метою забезпечення належного ведення Реєстру керівник векселедавця (трасанта) - юридичної особи наказом призначає особу, відповідальну за ведення Реєстру.

Векселедавець (трасант) повинен вжити всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та прихованому виправленню записів у Реєстрі та забезпечити його належне зберігання протягом установленого строку.

Строк зберігання Реєстру не може бути меншим, ніж строк векселів, інформація про які у ньому розміщена. Якщо на дату подання фінансової звітності усі векселі у Реєстрі вже погашені, такий Реєстр може вважатися закінченим і зберігається протягом строку, встановленого законодавством.

У разі ліквідації векселедавця (трасанта) - юридичної особи Реєстр підлягає передачі на зберігання разом з іншими документами у порядку, встановленому законодавством.

На письмовий запит законного векселедержателя векселедавець зобов`язаний надати витяг з Реєстру, у якому зазначається уся інформація, що міститься в Реєстрі щодо цього (цих) векселя (векселів) на день видачі витягу (інформації).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд, приймаючи до уваги, надані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_2 , погоджується з твердженням представника відповідача та свідка про те, що спірні векселі видані без зазначення строку погашення, а отже , вважаються такими, що видані зі строком погашення «за пред`явленням».

Крім того, суд критично ставиться до письмових пояснення виконавчого директора ТОВ «Діфлон» ОСОБА_3 , оскільки його покази не узгоджуються з висновком експерта, який містися в матеріалах справи та показами свідка ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що спірні векселя видавались без зазначення строку погашення, а тому строк пред`явлення до платежу повинен становити в один рік, а звідси, суд визнає вищезазначені спірні векселя недійсними та такими, що не мають вексельної сили, у зв`язку з чим в первісному позові потрібно відмовити, а уточнений зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України, Законом України "Про обіг векселів в Україні", ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені первісного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Марвел Гранд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельта-буд-інвест» про стягнення заборгованості за векселями відмовити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН» до ОСОБА_1 про визнання векселів недійсними задовольнити.

Визнати недійсними та такими, що не мають вексельної сили прості векселя № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , виданих ТОВ «Діфлон» 20 вересня 2006 року на загальну суму 900000 (дев`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІФЛОН», , юридична адреса: 61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9, сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.12.2020

Суддя - А.М. Гримайло