КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 361/3865/19 Головуючий у 1 інстанції: Селезньова Т.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оксі Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року АТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , з тих підстав, що вказана квартира є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним 11.04.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержателем) і ОСОБА_3 (іпотекодавець) в забезпечення кредитного договору від 10.04.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) і ОСОБА_4 (позичальником), а відповідачі є спадкоємцями майна ОСОБА_3 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2020 року за клопотанням АТ «Райффайзен банк Аваль» замінено позивача на його правонаступника АТ «Оксі Банк», якому первісний позивач відступив право вимоги за даним договором кредиту і договором іпотеки від 26 грудня 2019 року.

У квітні 2020 року АТ «Оксі Банк» звернулося до суду з клопотанням, в якому просило замінити позивача у справі АТ «Оксі Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укртехфінанс».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року замінено позивача ПАТ «Оксі Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укртехфінанс» у зв`язку з відступленням права вимоги.

Цивільну справу за позовом АТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступник ТОВ «ФК «Укртехфінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - передано на розгляд до Господарського суду Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про зміну мотивувальної частини ухвали, виключивши з неї судові оцінки обставин справи по суті, а саме: «З системного аналізу даних норм закону слід зробити висновок, що оскільки ФОП по своїм боргам, що виникли з підприємницької діяльності відповідає всім своїм майном (майном, належним цій особі як фізичній особі, набутим нею з будь-яких законних підстав), то майно, набуте фізичною особою ОСОБА_2 в порядку спадкування (об`єкт спору в даній цивільній справі) с таким майном ФОН ОСОБА_2 , яким ФОП відповідає по своїм боргам, і відповідно таким майном, на яке може бути звернуто стягнення в процедурі про банкрутство з дотриманням інших приписів і вимог закону, що регулює дані питання», а також «При цьому суд виходить з того, що майно, яке є об`єктом спору в даній цивільній справі, належить трьом відповідачам на праві спільної власності, але частки окремого кожного з співвласників не визначені».

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.07.2019 року за заявою ФОП ОСОБА_2 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2 , відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 , м. Харків, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , а тому справа підлягає передачі до господарського суду Харківської області, з посиланням на ч.3 ст.7 КзПБ України.

Щодо заміни сторони на її правонаступника, то суд зазначав, що така заміна відбувається на любій стадії судового процесу, що всі процесуальні дії, вчинені до вступу правонаступника у справу є для нього обов'яковими, а заміна позивача на даній стадії (перед направленням справи до господарського суду) повністю відповідає інтересам нового позивача і не порушує його процесуальних прав.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.07.2019 року за заявою ФОП ОСОБА_2 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2 відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 , м. Харків, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено :

1. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

2. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

3. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

За статтею 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Відповідно до ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

За статтею 4 ГПК України такими особами є, зокрема, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями.

Статтею 41 кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що звернення стягнення на майно боржника здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до ч.2 ст.128 ГКУ та ч.1 ст.52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Згідно зі ст.366 ЦК України якщо фізичній особі - підприємцю майно належить на праві спільної часткової власності, на частку у праві власності також може бути звернено стягнення у тому ж порядку після виділення частки в натурі .

Чинне законодавство України не передбачає виокремлення майна, яке використовується підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, із загальної маси належного цьому громадянинові майна. З системного аналізу даних норм закону слід зробити висновок, що оскільки ФОП по своїм боргам, що виникли з підприємницької діяльності відповідає всім своїм майном (майном, належним цій особі як фізичній особі, набутим нею з будь-яких законних підстав), то майно, набуте фізичною особою ОСОБА_2 в порядку спадкування (об`єкт спору в даній цивільній справі) є таким майном ФОП ОСОБА_2 , яким ФОП відповідає по своїм боргам, і відповідно таким майном, на яке може бути звернуто стягнення в процедурі про банкрутство з дотриманням інших приписів і вимог закону, що регулює дані питання.

Як зазначено судом, основною ідеєю, закріпленою в ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства є те, що у справі про банкрутство збираються усі майнові вимоги усіх кредиторів до боржника-потенціального банкрута, і акумулюється вся інформація про майно боржника; подальші рішення з приводу такого майна і з приводу задоволення всіх зібраних вимог кредиторів вирішуються судом, в якому порушено справу про банкрутство.

На підставі наведеного суд вірно вважав наявними підстави для передачі даної цивільної справи до господарського суду, в якому розглядається справа про банкрутство ФОП ОСОБА_2 , а тому не має значення та обставина, що відповідачем у цивільній справі є фізична особа ОСОБА_2 , а процедуру банкрутства порушено відносно неї як ФОП.

Щодо того, що в даній цивільній справі позов пред`явлено до трьох відповідачів, то суд вірно не розглядав дану обставину як перешкоду для пересилання справи до господарського суду, в якому розглядається справа про банкрутство відносно одного з трьох відповідачів. При цьому суд вірно виходив з того, що майно, яке є об`єктом спору в даній цивільній справі, належить трьом відповідачам на праві спільної власності, але частки окремого кожного з співвласників не визначені, і визначення частки боржника-банкрута у спільному майні віднесено до компетенції господарського суду, в якому розглядається справа про банкрутство.

З врахуванням вищенаведеного, а також правової позиції Верховного Суду у справі №607/6254/15-ц, суд дійшов вірного висновку про те, що дана цивільна справа має бути передана до господарського суду в цілому. У такий спосіб будуть дотримані процесуальні норми Кодексу України з процедур банкрутства, ГПК України, ЦПК України, не будуть порушені права всіх учасників справи, в тому числі залишаються захищеними права кредитора, який набуває прав учасника конкретної господарської справи зі збереженням всіх процесуальних строків і доказів.

Також, кредитор (позивач) не позбавлений процесуальної можливості, враховуючи принцип диспозитивності, у разі необхідності звернутись до цивільного суду за захистом своїх прав, визначивши відповідний спосіб захисту.

Отже, суд прийшов до правильного висновку щодо направлення справи до Господарського суду Харківської області, в якому порушено справу про банкрутство відносно боржника ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, 08.04.2020 року новим позивачем - АТ «ОКСІ БАНК» подано заяву про заміну його на правонаступника ТОВ «УКРТЕХФІНАНС», якому АТ «ОКСІ БАНК» за договором від 26.12.2019 року відступив право вимоги за даним договором кредиту і договором іпотеки, яке перед цим набув від первісного кредитора і первісного іпотекодержателя АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». На підтвердження вказаного відступлення права вимоги заявник надав витяг з договору про відступлення права вимоги №114/2-29-1 від 23.12.2019 року, а також витяг з нотаріально посвідченого договору про відступлення прав за договорами іпотеки від 26.12.2019 року з витягом з додатку №1 з реєстру іпотечних договорів, порядковий номер запису в реєстрі №46 про іпотечний договір з ОСОБА_3 від 11.04.2007 року б/н.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Вказані позивачем обставини є підставою для заміни позивача на його правонаступника у зв`язку з зміною кредитора і іпотекодержателя в зобов`язанні, з якого виникла вимога.

За наведеного суд вірно вважав можливим дане клопотання розглянути одночасно з розглядом клопотання відповідача про передачу справи до господарському суду, а не залишати його на розгляду господарському суду, виходячи з того, що заміна сторони на її правонаступника відбувається на любій стадії судового процесу, що всі процесуальні дії, вчинені до вступу правонаступника у справу є для нього обов'яковими. Заміна позивача на даній стадії (перед направленням справи до господарського суду) повністю відповідає інтересам нового позивача і не порушує його процесуальних прав.

З огляду на вищенаведені обставини справи, встановлені судом, їх мотиви та обґрунтованість, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги відповідно до її вимог щодо виключень з мотивувальної частини рішення.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, що було підставою для відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в ухвалі.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: