Справа № 658/3439/20
(провадження № 2/658/1407/20)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 130909,09 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 30 жовтня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4400 грн. Згодом процентна ставка була змінена (збільшена) до 43.2 % річних. Позивач зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 18.08.2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 130909,09 грн.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, яким він користувався, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, йому було відомо про умови кредитування та відсоткову ставку банку, а також штрафні санкції. Відповідач під час приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг шляхом заповнення Анкети-заяви був ознайомлений з такими умовами, що підтверджується Довідкою про умови кредитування, де міститься підпис відповідача.

Представник позивача в поясненнях до відзиву відповідача зазначив, що відсутні підстави для застосування наслідків пропущення строку позовної давності щодо тіла кредиту, оскільки строк позовної давності був збільшений за домовленістю сторін до 50 років, і, крім того остання картка діяла до серпня 2017 року. Позивач же звернувся до суду 18.10.2020 р. - до спливу строку позовної давності.

Представник відповідача у відзиві, у запереченнях зазначив, що відповідач позов не визнає в повному обсязі, при цьому представник зазначив, що з виписки по рахунках доданої позивачем до позову вбачається, що останній раз кошти з кредитної картки відповідачем було отримано 20 вересня 2014 року, останній раз повернуто кредитні кошти 19 серпня 2015 року. Згідно виписки по рахунку станом на 19 серпня 2015 року у відповідача обліковувався борг у розмірі 3949 грн. 22 коп.. Враховуючи той факт, що після 19 серпня 2015 року відповідач кредитних коштів не отримував його заборгованість за тілом кредиту на може перевищувати 3949 грн. 22 коп.. Заявлений Банком розмір заборгованості по тілу кредиту 5104 грн. 22 коп. не підтверджено належними та допустимими доказами. Також Банком не обґрунтовано розмір відсотків нарахованих на прострочений кредит на підставі ст. 625 ЦК України. Не обґрунтованим, на думку представника відповідача, є і розмір пені зазначений Банком в позовній заяві. Представник просив врахувати, що позовну заяву датовано 16 вересня 2020 року тобто вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом знаходяться поза межами загального строку позовної давності, а вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією за період з 30 жовтня 2013 року по 31 серпня 2019 року поза межами спеціального строку позовної давності..

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Так, судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір шляхом заповнення клієнтом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.27).

Протягом листопада 2013 до серпня 2017 року ОСОБА_1 користувався кредитною карткою, погашав проценти та тіло кредиту. Повернення отриманих за кредитною карткою коштів здійснювалось протягом періоду з вересня 2014 року по серпень 2015 року в добровільному порядку.

Кредитна картка не перевипускалась та закінчила свою дію останнім днем серпня 2017 року.

Користування карткою, кредитним лімітом та погашення кредиту відповідачем не заперечується.

Останнє зняття кредитних коштів відбулось 20 вересня 2014 року у розмірі 51,23 грн.., що сторонами не оспорюється.

Останнє погашення кредиту відбулось 19 серпня 2015 року, що також сторонами не оспорюється.

Сума заборгованості у розмірі 130 909,09 грн., яка зазначена Банком в позовній заяві складається з наступних складових: 5104,22 грн. заборгованість за кредитом; 1758,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;124046,51 - заборгованість по пені за період з 30.10.2013 р. -31.08.2019 р..

В поясненнях до відзиву представник відповідача підтвердила, що ОСОБА_1 не заперечує користування кредитними коштами, однак не згодний із розміром відсотків нарахованими на прострочений кредит, пені та наполягає на застосуванні строку позовної давності щодо тіла кредиту та пені.

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Між позивачем та відповідачем був укладений договір кредитування шляхом заповнення Анкети-заяви та ознайомлення із умовами кредитування.

Позивачем факт користування кредитною карткою не оспорюється, тобто заборгованість по тілу кредиту існує та не заперечується.

Однак, останнє зняття коштів відповідачем здійснено 20 вересня 2014 року, останнє погашення у серпні 2015 року, строк дії картки серпень 2017 року.

Відповідно до п. п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг (наданих Банком до суду разом із позовною заявою) строк та порядок погашення по кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним платежем, а також Овердрафту, який виникає по таким картам, зазначений в Пам`ятці Клієнту, Довідка про умови кредитування, яка є частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, згідно Тарифів та частина заборгованості по Кредиту. Строком повернення Кредиту (Овердрафту) в повному об`ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення Овердрафту в повному об`ємі протягом 30 днів з моменту виникнення Овердрафту. Строк погашення процентів по Овердрафту щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Як зазначено в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12

«Щодо перебігу позовної давності за вимогами, що складаються із сукупності прострочених щомісячних зобов`язань»

56. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

57. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

58. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

59. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

60. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

61. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16.»

Як встановлено матеріалами справи, відповідач мав виконувати зобов`язання, щодо погашення заборгованості кожного місяця. Крім того, в повному об`ємі повинен був погасити борг на 211 день прострочення, тобто у квітні 2015 року.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення всього боргу визначається квітнем місяцем 2015 року.

Крім того, строк дії картки закінчився у серпні 2017 року. Картка не поновлювалась та не перевипускалась.

Банк звернувся до суду з позовом у жовтні 2020 року, тобто після спливу позовної давності щодо всіх платежів.

За таких даних строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України станом на жовтень 2020 року сплив, як щодо основного зобов`язання так і щодо похідних вимог.

Основна сума боргу відповідача складає пеня, яка нарахована Банком за період з 30 жовтня 2013 року по 31 серпня 2019 року у розмірі 124046 грн. 51 коп..

Спеціальний строк позовної давності відповідно до ст. 258 ЦК України застосовується в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм Цивільного кодексу строк позовної давності щодо стягнення пені із відповідача станом на жовтень 2020 року сплив.

При цьому судом не приймається до уваги посилання в поясненнях представником позивача на збільшення строку позовної давності до 50 років за домовленістю сторін, оскільки як зазначив Верховний Суд України у своїх висновках, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін лише разі укладання між сторонами письмової угоди щодо такого збільшення. Представником позивача такої угоди до суду надано не було, а тому збільшення строку позовної давності є нікчемним.

Також є необґрунтованим стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1758 грн. 36 коп., яка визначена в графі «сальдо за нарахованими відсотками накопичувальним підсумком на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданими до суду Умовами та правилами надання банківських послуг не встановлено окремо розмір процентів у разі прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідності до ст. 625 ЦПК України.

Згідно наданого до суду розрахунку Банк почав нараховувати відсотки на прострочений кредит з жовтня 2019 року, процентна ставка на прострочений кредит зазначена 69,6 %, тоді як Умовами та правилами наданими до суду не встановлено такої процентної ставки, а тому такий розрахунок не може проводитись іншим чином ніж встановлено ч. 2 ст. 625 ЦК України. В розрахунку не зазначено яким чином проведено розрахунок відсотків на прострочений кредит та чому саме з жовтня 2019 року, а тому суд вважає необґрунтованим стягнення з відповідача 1758 грн. 36 коп. боргу по процентам.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм Цивільного кодексу України позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2013 року у розмірі 130 909,09 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под`ячева