"13" листопада 2020 р. Справа № 363/1691/20
13.11.2020 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
за участі секретаря - Скотаренко В.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він відповідно до договору дарування житлового будинку від 30.03.2018 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У належному йому будинку з 1998 року зареєстрована відповідач. Не маючи жодних правових підстав користуватися належним позивачу будинком, відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації за зазначеною адресою не бажає і уникає будь-яких перемовин з цього приводу. Небажання відповідача в добровільному порядку провести дії щодо зняття з реєстраційного обліку порушує його права, як власника, на користування та розпорядження належним йому нерухомим майном. Відповідач не сплачує рахунки за житлово-комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає. На підставі викладеного звернувся до суду та просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.07.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.08.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за її відсутність до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 13.03.2018 року укладеного між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Із зазначеного договору дарування вбачається, що у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у тому числі зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно акту складеного депутатом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області Шумським І.С. від 21.08.2019 року в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає з 1998 року по день складання даного акта.
Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:
1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі;
2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;
3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач ОСОБА_2 відсутня у житловому будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить позивачу, більше року без поважних причин згаданих у ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, тому відповідно до статей 319, 391 ЦК України наявні правові підстави для захисту порушеного права позивача, як власника житлового будинку.
Враховуючи те, що відповідач з 1998 року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , не виконує обов`язки по його утриманню, не сплачує поточні комунальні платежі, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 понад 6 місяців не проживає у зазначеному житловому будинку без поважних причин, у зв`язку із чим є такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 223, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду виготовлений 07 грудня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова