"02" грудня 2020 р.
Справа № 642/3531/19
Провадження № 2/642/468/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участі секретаря - Самотой В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності на майно та стягнення грошової компенсації вартості частки, суд -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності на майно та стягнення грошової компенсації вартості його частки.

В обґрунтовані позовних вимог позивач вказала, що у спільній частковій власності позивачки та відповідача, який є рідним сином позивачки, знаходиться транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-21713, легковий універсал-В, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕВ № З ГУМВСУ Харків 19 березня 2011 року.

Даний автомобіль належить позивачці та відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оформленим державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А. 09 червня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-90.

Відповідно до зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом частки співвласників у праві спільної часткової власності на автомобіль, є рівними і становлять 1/2 (одна друга).

Цим же Свідоцтвом визначено, що вартість спадкового майна, тобто вказаного вище автомобіля, складає 44229 грн., а вартість частки кожного з співвласників - 22114 грн. 50 коп.

В подальшому позивачка збільшила розмір позовних вимог вказавши, що відповідач 20 вересня 2019 року уклав без згоди позивачки через ПП «Лідер Авто Захід» договір № 1955 купівлі-продажу спірного транспортного засобу. Враховуючи те, що спірний транспортний засіб фактично вже не є об`єктом права володіння, користування та розпорядження позивачки та відповідача, сторони по справі втратили можливість об`єктивно встановити ступінь його зносу, і технічний стан на момент продажу шляхом проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Позивачем було проведено консультативне повідомлення про оцінку транспортного засобу, відповідно до висновку якого вартість автомобіля ВАЗ-21713, легковий універсал-В, 2010 року випуску, без корегування по пробігу та технічному стану на 22.11.2019 може складати 113710,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача Ѕ вартості автомобіля, що складає 56855 грн.

Відповідач ОСОБА_4 проти позову заперечував, вказавши, що позивач отримала належну їй компенсацію ще в 2016 році і бажає отримати ще додаткову грошову компенсацію.

29.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

16.06.2020 справу прийнято до розгляду в провадження суддею Гримайло А.М.

16.09.2020 закрито підготовче судове засідання.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що має неприязні відносини з відповідачем.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення позивача її представника, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

У спільній частковій власності позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 , знаходиться транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-21713, легковий універсал-В, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕВ № З ГУМВСУ Харків 19 березня 2011 року.

Даний автомобіль належить позивачці та відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оформленим державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л.А. 09 червня 2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1-90.

Відповідно до зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом частки співвласників у праві спільної часткової власності на автомобіль, є рівними і становлять 1/2 (одна друга).

Цим же Свідоцтвом визначено, що вартість спадкового майна, тобто вказаного вище автомобіля, складає 44229 грн., а вартість частки кожного з співвласників - 22114 грн. 50 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Подільною є річ. яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ст. 183 ЦК України).

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі за № 6-2925цс15 та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 361/1789/16-ц (провадження № 61-35051св18).

З огляду на встановлені судом обставини справи та в силу приписів ст.ст. 355-356 ЦК України, автомобіль марки ВАЗ-21713, легковий універсал-В, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спільною частковою власністю сторін.

Виходячи з норм ч. 2 ст. 183 ЦК України, таке майно є неподільним, виділ частки в натурі не можливий.

Як вбачається з пояснень і позицій сторін, між ними є конфліктні неприязні відносини, обопільної згоди щодо здійснення права спільної часткової власності не досягнуто, що є очевидним свідченням неможливості спільного володіння і користування цим автомобілем.

Позивачка бажає виділити свою частку автомобіля відповідачеві з одержанням від нього грошової компенсації.

Таким майном користується відповідач, останній не сплачує матеріальну компенсацію позивачці за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України.

Відсутні докази й підстави для висновку, що відповідач не спроможний виплатити позивачці компенсацію в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно, а також того, що це становитиме для нього надмірний тягар.

Що стосується пояснень відповідача, щодо сплати позивачу компенсації за її частину автомобіля

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що він виплатив позивачу компенсацію за спірний автомобіль, оскільки належних та допустимих доказів цього суду не надано.

Що стосується збільшеної суми позовних вимог, суд вважає, що позивач в цій частині позовні вимоги не обґрунтуванні.

Визначаючи розмір грошової компенсації, суд виходить з того, що вартість автомобіля визначена в свідоцтві про право власності на спадщину за законом в сумі 44229 грн. і не оспорювалась сторонами.

Консультативне повідомлення № 481/2019 про оцінку вартості автомобіля в якому вказано, що різниця в оцінці, порівняно з оцінкою, виконаної при оформленні спадщини виникла, у тому числі внаслідок істотного знецінення гривні до іноземної валюти (дол. США) суд вважає неналежним доказом, оскільки вона проводилась без огляду та без урахування технічного стану транспортного засобу. Жодних об`єктивних причин збільшення вартості автомобіля з 2016 року на теперішній час, з урахуванням його експлуатації, зносу, користування по пробігу суду не надано.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 3, 4, 12, 13, 15, 16, 19, 76, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВІИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності на майно та стягнення грошової компенсації вартості частки майна задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на автомобіль марки ВАЗ 20713, легковий універсал-В, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕВ № З ГУМВСУ Харків 19 березня 2011 року, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) грошову компенсацію за 1/2 (одна друга) частку у вказаному транспортному засобі у сумі 22114 (двадцять дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2020.

Суддя А.М. Гримайло