Справа № 216/1291/19
провадження №2/216/691/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Котенко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна набутого під час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя, розподіл майна, нажитого під час шлюбу,-

СУТЬ СПОРУ:

01 березня 2019 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в подальшому 02 липня 2019 року збільшивши позовні вимоги, та просила суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку; транспортний засіб марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визначити частки у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку, рівними, тобто по 1/2 за кожним.; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 152 510 (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот десять) гривень, а також стягнути сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. 01 жовтня 2005 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , про що Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено актовий запис за № 638. Від шлюбу у позивача з відповідачем є неповнолітня донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2019 у цивільній справі №216/6198/18 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. В період перебування у шлюбі, 04 вересня 2006 року, позивачем та відповідачем за спільні кошти було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Колесниковою Н.Л. До того ж, в період шлюбу сторонами було придбано та 29.08.2007 зареєстровано транспортний засіб марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Право власності на транспортний засіб марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР» було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 . Згідно особливих відміток у Свідоцтві про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 право керувати було надано ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . Як вбачається з відповіді Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 10.04.2019 за №31/4-1243-455, яка надійшла на запит суду, 21.07.2018 в ТСЦ №1248 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, вищезазначений автомобіль за договором купівлі-продажу укладеному у суб`єкта господарювання ТОВ «Авто Груп Трейд» №7196/18/001640 від 21.07.2018 перереєстрований на гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, ОСОБА_3 розпорядився зазначеним транспортним засобом на власний розсуд без письмової згоди ОСОБА_1 , тобто проти волі і іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року було забезпечено докази по справі у спосіб витребування від Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровської області інформаційної довідки про наступне: чи було зареєстровано за ОСОБА_3 , транспортний засіб марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; якщо так, то на якій підставі у який період часу, за ким на сьогоднішній час зареєстрований вищезазначений автомобіль та на якій підставі; якщо дане авто змінило власника, надати належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких відбулася перереєстрація права власності на іншу особу.

Територіальним сервісним центром 1243 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровської області на вищевказану ухвалу від 04.03.2019 надано відповідь від 10.04.2019 №31/4-1243-455 якою повідомлено, що згідно Єдиного державного реєстру МВС, 29.08.2007 року автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, держ. знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , зареєстрований за вантажною митною декларацією та довідкою-рахунок за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_1 . 21.07.2018 року в ТСЦ №1248 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, вищезазначений автомобіль за договором купівлі-продажу укладеному у суб`єкта господарювання ТОВ «Авто Груп Трейд» №7196/18/001640 від 21.07.2018 перереєстрований на гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 .

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 липня 2019 року було витребувано докази від Територіального сервісного центру 1248 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, а саме належним чином засвідченої копії договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у суб`єкта господарювання ТОВ «Авто Груп Трейд» №7196/18/001640 від 21.07.2018, а також про надання належним чином засвідчених копій усіх документів, на підставі яких відбулася перереєстрація права власності на гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Територіальним сервісним центром 1248 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області на вказану ухвалу від 02.07.2019 надано відповідь від 06.08.2019 за №31/1248-1559, якою надано копії витребуваних документів.

22 жовтня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Євтушенко А.І. подала відзив на позовну заяву (т.1, а.с. 196-205) в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача 1/2 вартості спірного автомобіля Mitsubishi Outlander 3.0 АТ, кузов НОМЕР_1 . Заперечення мотивовані, зокрема, наступним. Автомобіль Mitsubishi Outlander 3.0 AT, кузов НОМЕР_1 , колір чорний металлік (Х42), д.н. НОМЕР_2 , було придбано відповідачем за власні кошти, отримані від його батька - ОСОБА_7 . Даний факт підтверджують виписки з депозитних рахунків ОСОБА_7 , копії трудової книжки про природу походження грошей та покази свідка ОСОБА_7 . Також, вищезазначений автомобіль був проданий в період перебування сторін у шлюбі, позивач знала про його продаж та не заперечувала про його відчуження, що підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про розірвання шлюбу від 05.03.2019, яке набрало законної сили та не переглядалося та не оскаржувалося позивачем. До того ж, особисті кошти, які були виручені від продажу автомобіля відповідач витратив в інтересах сім`ї, в тому числі і на відпочинок позивача.

31 жовтня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив в якій ОСОБА_1 викладено свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Зокрема, вказано, що на дату продажу спірного транспортного засобу, позивач перебувала за межами України у зв`язку з працевлаштуванням, що підтверджується відповідною відміткою про перетин кордону 04.06.2018 та повернення 10.11.2018 у паспорті громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_8 та трудовим договором Nr DAFO-PLASTICS/06/2018/001 укладеним 04.06.2018 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно п. 1 §6 якого даний договір було укладено на термін від 05.06.2018 до 10.11.2018. Крім того, позивач виїжджала за кордон з метою працевлаштування на періоди з 29.12.2017 по 28.03.2018, з 05.06.2019 по 15.08.2019. Будь-яких грошових коштів від продажу спірного автомобіля, тим більше на відпочинок, ОСОБА_1 від відповідача отримано не було. Таким чином, ОСОБА_3 розпорядився зазначеним транспортним засобом на власний розсуд без письмової згоди ОСОБА_1 , тобто проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року було витребувано докази від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону з червня 2018 року по травень 2019 громадянкою ОСОБА_10 (англійською мовою ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також від Криворізького південного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію про отримані доходи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з січня 2005 року і по травень 2019 року.

Криворізьким південним управлінням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на вказану ухвалу від 01.11.2019 надано відповідь від 11.12.2019 за №42299/10/04-36-56-80-01, якою повідомлено, що ОСОБА_1 з 03.08.2006 по 08.06.2007 перебувала на податковому обліку як фізична особа-підприємець в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Криворізьке південне управління, Криворізька південна ДПІ (Центрально-Міський р-н м. Кривий Ріг). За вказаний період інформація про доходи від підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 відсутня - суб`єктом господарювання податкова звітність до контролюючого органу не подавалась.

Також, Криворізьким південним управлінням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надано відповідь від 28.08.2020 за №84253/10/04-36-08-09, у якій наведено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на ОСОБА_3 за період січень 2005-травень 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Морозов Є.Є. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Євтушенко А.І. у судовому позовні вимоги визнали частково, в частині визнання спільною сумісною власністю нерухомого майна квартири, а щодо визнання спільною сумісною власністю транспортного засобу просили відмовити у повному обсязі, оскільки транспортний засіб був придбаний відповідачем за власні кошти отримані від батька ОСОБА_7 .

Вислухавши сторін по справі, їхніх представників, допитавши свідка ОСОБА_7 , дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 01 жовтня 2005 року, який розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2019 у цивільній справі №216/6198/18.

З договору купівлі-продажу від 04 вересня 2006 року, укладеного між продавцями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , який діє від себе особисто та на підставі довіреності від імені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та покупцем ОСОБА_3 , вбачається та не оспорюється сторонами, що в період перебування сторін в шлюбі ними було придбано нерухоме майно - квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку. 07 вересня 2006 року право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 в КП «Криворізьке БТІ» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.09.2006 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Колесниковою Н.Л., зареєстрованого в реєстрі за №4088.

До того ж, згідно відповіді Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровської області від 10.04.2019 №31/4-1243-455 29.08.2007 року транспортний засіб марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, держ. знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , був зареєстрований за вантажною митною декларацією та довідкою-рахунок за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Водночас, 21.07.2018 між ТОВ «АВТО ГРУП ТРЕЙДИНГ» в особі ОСОБА_16 як комісіонером, та ОСОБА_3 як комітентом було укладено договір комісії №7196/18/001640, згідно положень п. 1 якого комітент зобов`язався за дорученням комісіонера за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені правочин щодо продажу транспортного засобу: марка, модель MITSUBISHI OUTLANDER 3.0 УНІВЕРСАЛ-В, VIN, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Також, 21.07.2020, між СГ ТОВ АВТО ГРУП ТРЕЙДИНГ» в особі ОСОБА_16 як продавцем та ОСОБА_7 як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER 3.0 УНІВЕРСАЛ-В, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 . Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 233 160 грн. В подальшому, на підставі вказаного договору, транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER 3.0 УНІВЕРСАЛ-В, VIN, № кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 був зареєстрований за гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Конституції України, засади регулювання шлюбу і сім`ї визначаються виключно законами України.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та ЦК України.

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 Сімейного кодексу України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1, 4 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В силу ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, від 05 жовтня 2020 року у справі №537/78/19.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до висновку щодо застосування відповідних норм права, викладеного в постанові Верховного Суду № 755/20923/14-ц від 03.05.2018, при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

При цьому, згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15 ц та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Так, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 24.11.2020 пояснив, що погоджується з позовними вимогами в частині розподілу спірної квартири, а з приводу спірного транспортного засобу, - заперечує. Відповідач зазначив, що він купував автомобіль за власні кошти, на момент купівлі автомобіля дружина не працювала. Грошові кошти на купівлю автомобіля було надано відповідачеві батьком ОСОБА_7 , про що він писав відповідну розписку. Проте, розписки на даний момент у нього не має, будь-які спори між ним і батьком відсутні. До того ж, дружину про запозичення коштів на купівлю транспортного засобу він не повідомляв. На сьогоднішній день автомобіль було відчужено на користь ОСОБА_7 за ціною більше ніж 200 000 гривень, позивачеві половину з них він не віддавав. При цьому, грошові кошти він фактично не отримував, тільки переоформив транспортний засіб на батька. На момент переоформлення спірного транспортного засобу, де була позивач йому невідомо, зв`язок з нею на той момент він не підтримував.

Допитана 24.11.2020 як свідок позивач ОСОБА_1 повідомила, що під час перебування у шлюбі, в інтересах сім`ї, спільно з відповідачем планували купівлю транспортного засобу. Разом працювали, проте, частину грошових коштів надавали як її батьки, так і батьки відповідача. Про наявність розписки між відповідачем та його батьком стосовно запозичення грошових коштів дізналася лише в ході даного судового засідання. У 2007 році за кошти з спільного сімейного бюджету було придбано транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано на чоловіка ОСОБА_3 . Про продаж автомобіля дізналася після того як повернулася з-за кордону. На момент переоформлення транспортного засобу перебувала в Польщі у зв`язку з працевлаштуванням. Грошові кошти з продажу автомобіля їй не надавалися.

Допитаний 24.11.2020 свідок ОСОБА_7 , пояснив, що є рідним батьком відповідача ОСОБА_3 . У 2007 році надавав особисто сину грошові кошти на придбання автомобіля. Гроші у сумі, приблизно 200 000 грн., зняв у банку з своїх рахунків, а наступного дня поїхали до салону купувати авто. При цьому, він був обізнаний, що його син ОСОБА_3 перебуває у шлюбі, та все придбане є власністю подружжя. Син писав розписку про отримання грошових коштів, проте, коли саме він її писав, - свідок не пам`ятає. Дана розписка була жартом, він просто хотів допомогти сину та придбати йому авто. Після погіршення стосунків сторін, зі слів сина, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вирішили повернути йому транспортний засіб. ОСОБА_1 на той момент перебувала у Польщі, особисто йому таку інформацію не надавала.

Відповідно до присів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За викладених вище вимог процесуального законодавства, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_7 як допустимий доказ сторони відповідача на підтвердження придбання спірного транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 у 2007 році, за позичені батьком відповідача кошти, оскільки зазначений вище факт може бути підтверджений лише письмовими доказами.

Наявні в матеріалах цивільної справи докази: копія трудової книжки ОСОБА_7 та виписка операцій роздрібного безбалансового відділення №23 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не є належними та достатніми доказами, так як підтверджують виключно факт отримання грошових коштів ОСОБА_7 , та ніяким чином не підтверджує факт позики або дарування останнім вказаних коштів ОСОБА_3 , які він в подальшому використав для придбання спірного автомобілю.

До того ж, згідно положень ч.1 ст. 717, ч.1 ст.718 ЦК України (в редакції чинній на 27.08.2007) за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Відповідно до ч. 5 ст. 719 ЦК України (в редакції чинній на 27.08.2007) договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ЗУ «Про валюту та валютні операції» валютні цінності - національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України.

П`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян складає 850 грн., отже надання (дарування) грошових коштів у розмірі 212 295,70 грн. від однієї фізичної особи іншій повинно було бути оформлено письмовим договором, який підлягав нотаріальному посвідченню. Однак, стороною відповідача не надано доказів укладення таких договорів та не було заявлено клопотання про витребування судом таких доказів у разі їх наявності.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д27/02/19 про оцінку транспортного засобу від 25.02.2019, складеного судовим експертом Чивчиш О.П. (свідоцтво №260 від 30.05.2000), середньоринкова вартість автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 на дату оцінки складає 305020 (триста п`ять тисяч двадцять) гривень 00 копійок.

У свою чергу, під час розгляду цивільної справи, відповідачем експертиза щодо встановлення вартості транспортного засобу не заявлялася.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судові витрати, у вигляді сплаченого позивачем за вимогу майнового характеру судового збору в розмірі 4007, 41 грн., підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-82, ст. ст. 89, 90, 95, 133, 141, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна, набутого під час шлюбу, спільною сумісною власністю подружжя, розподіл майна, нажитого під час шлюбу, - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку та транспортний засіб марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визначити частки у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку, рівними, тобто по 1/2 за кожним.

Визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 68,8 кв.м., житловою площею: 39,5 кв.м., технічний опис майна: 3-кімнатна квартира на 7 поверсі 9 поверхового житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу майна грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки «МІЦУБІСІ ОУТЛЕНДЕР», тип «Легковий-Універсал-В», VIN- НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 152 510 (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в розмірі 4007 (чотири тисячі сім ) гривень 41 копійка.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник позивача - адвокат Морозов Євгеній Євгенійович, діє на підставі Ордеру серії ДП №732/020 від 19.02.2019, адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача - адвокат Євтушенко Аліна Ігорівна, діє на підставі Ордеру серії ДП №2190/020 від 01.08.2019, адреса: 50074, м. Кривий Ріг, проспект Героїв-підпільників, 1/4.

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2020 року о 11-00 год.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко