Справа № 266/4771/20
Провадження№ 2/266/901/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Новак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначила, що 09.09.2019 року вона звернулася до суду з позовом про збільшення розміру та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, визнання батьківства, а саме нею були заявлені вимоги про визнання відповідача батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимоги про стягнення аліментів на його користь на утримання останнього у розмірі 4000 грн., щомісяця до досягнення дитиною повноліття та збільшення розміру аліментів на утримання старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі з 1000 грн. до 4000 грн. щомісяця до повноліття дитини з індексацією встановленого розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування своєї позовних вимог вона зазначала, що рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 02.04.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем у них є малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З моменту народження сина та припинення шлюбних відносин він проживає з нею і до певного часу фактично з урахуванням того розміру аліментів, який періодично сплачується відповідачем з формуванням заборгованості на його утримання, перебуває на її утриманні, утриманні її батьків та частково відповідача.

Однак, після розірвання шлюбу і продовження близьких стосунків ІНФОРМАЦІЯ_3 у них з колишнім чоловіком народився син ОСОБА_3 . При реєстрації народження сина, відомості про батька були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Після проходження процедури припинення шлюбних відносин, через проживання старшої дитини з матір`ю 25.03.2014 року рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 документально був не працевлаштований, з нього були стягнуті аліменти на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При розгляді цивільної справи №266/5942/19 вона зазначала, що ОСОБА_2 є моряком далекого плавання та виконує свої обов`язки на посаді матроса 1-го класу вже більше 4 років, відповідно має значний дохід, який залежить від контракту та його періоду виконання.

Морське агентство ПП «Барк Марин» своєю відповіддю за вих.47 від 15.08.2019 року на адвокатський запит її представника підтвердило факт неодноразового працевлаштування ОСОБА_2 на судна іноземних судновласників в період з 2015-2017 роки без вказівки орієнтованої заробітної плати.

Згідно відповіді з ПП «Адріатіко Маріуполь» від 21.08.2019 року відповідачу однократно надавалися послуги з працевлаштування на роботу за кордоном на період з 31.05.2018 року по 10.03.2019 року у якості матроса 1-го класу з базовою заробітною платою 1078,45 дол.США на місяць, що також свідчить про те, що відповідач має непостійний і нерегулярний дохід та цей дохід значно більше чим той, який брався до уваги для нарахування аліментів на старшу дитину, ще в березні 2014 року.

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 12.05.2020 року її позов до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, визнання батьківства, задоволено частково. Судом визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внесено відомості до актового запису №139 від 21.04.2015 року про народження зробленого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, стягнуто з батька дитини аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 09.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Приморського районного суду №266/1068/14-ц від 25.03.2014 р. шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини, ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Як зазначалося відповідач має постійних і регулярний дохід, інших дітей окрім двох синів немає, стан його здоров`я задовільний, так як він є моряком далекого плавання і регулярно проходить медичне обстеження (комісію), інших стягнень за виконавчими документами крім стягнення аліментів з нього не проводиться. Таким чином у ОСОБА_2 відсутні будь-які поважні обставини, пов`язані з додатковими витратами і він має можливість надавати матеріальну допомогу своїм синам до досягнення ними повноліття згідно реального свого доходу в частині від цього доходу.

З урахуванням відомостей стосовно доходу відповідача за 2015 -2019 роки, вказує на зміну матеріального стану у бік поліпшення та отримання додаткового регулярного постійного доходу у якості найманого працівника в перервах між контрактами, враховуючи принцип справедливості і розумності вважає за можливе просити суд змінити форму стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на форму стягнення аліментів в частині від доходу боржника щомісячно, що буде відповідати розміру аліментів з його фактичного доходу на теперішній та майбутній час.

На підставі чого, просить змінити спосіб стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів в частині від доходу та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісяця до повноліття старшої дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Ухвалою судді від 05.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

16.10.2020 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою судді від 19.10.2020 року здійснено перехід судового розгляду даної справи з спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

27.10.2020 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 надійшов відзив, в якому він просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, з огляду на наступне.

Так, відповідно до рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 25.03.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.03.2014 року. Дане рішення виконувалось належним чином, грошові кошти щомісячно перераховувались позивачу. Суд приймаючи таке рішення, встановив, що ОСОБА_2 має нерегулярний дохід.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

12.05.2020 року Приморським районним судом м.Маріуполя прийнято рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_8 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, з 09 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя №266/1068/14-ц від 25.03.2014 р. шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, ОСОБА_7 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця.

28.07.2020 року Донецьким апеляційним судом прийнято постанову про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 . При розгляді даної справи суди першої та апеляційної інстанцій констатували, що ОСОБА_2 має нерегулярний мінливий дохід, не має постійного місця роботи і прийшли до висновку про можливість стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину.

Зважаючи на норми ст.82 ЦПК України позов ОСОБА_1 від 14.09.2020 року про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду є за своєю формою процесуальною спробою домогтися збільшення розміру аліментів на підставі перегляду та переоцінки тих доказів та обставин, які вже аналізувалися та досліджувалися судами та на підставі яких прийнято рішення, що набрало законної сили у цивільній справі. Безпідставно зазначаючи при обґрунтуванні своїх позовних вимог про те, що ОСОБА_2 має постійний і регулярний дохід, позивач посилається на ті ж докази, які нею надавалися у цивільній справі №266/5942/19.

Таким чином позивач перекручуючи висновки суду, викладені в рішенні від 12.05.2020 року, зазначила, що з урахуванням відомостей стосовно доходу відповідача за 2015-2019 роки, змінився його матеріальний стан у бік поліпшення та отримується додатковий регулярний постійних дохід у якості найманого працівника в перервах між контрактами, у зв`язку з чим вважає за можливе просити суд змінити форму стягнення в твердій грошовій сумі на форму стягнення аліментів в частині від доходу боржника щомісяця.

Проте вказані посилання позивача та вимоги позивача не є підставою для зміни способу стягнення аліментів та суперечать нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того, зазначив, що відповідач так само як і позивач має аналогічні обов`язки щодо утримання дітей та забезпечення їх розвитку на достатньому рівні, приховує інформацію щодо розміру своїх щомісячних доходів, їх регулярності та наявності взагалі будь-яких трудових відносин.

На переконання відповідача, ОСОБА_1 не надано жодних нових доказів, які б свідчили про зміну її матеріального стану або ж зміну матеріального стану платника аліментів, яким є ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач не з`явилась, однак 03.12.2020 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на своїх позовних вимогах наполягала, вважала їх законними.

Відповідач та його представник до суду не з`явилися, при цьому від представника відповідача до суду надійшла заява в якій просив розглянути справи без його участі та відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України).

Згідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.12.2011 року, який 02.04.2014 року рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя розірвано.

Згідно зі свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 14.02.2012 року, батьком ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 12.05.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, збільшення розміру аліментів, задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внесено відомості до актового запису №139 від 21.04.2015 року про народження зробленого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 09.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Приморського районного суду №266/1068/14-ц від 25.03.2014 р. шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини, ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитини повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду від 28.07.2020 року, рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 12.05.2020 року залишено без змін.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 02.09.2020 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьком якого записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до договору №337 від 23.10.2015 року між ПП «БАРК МАРИН» та ОСОБА_2 укладено договір про надання інформаційних послуг та підготування до роботи по контракту на борту судна іноземних судновласників.

Згідно договору №689 від 16.09.2016 року між ПП «БАРК МАРИН» та ОСОБА_2 укладено договір про надання інформаційних послуг та підготування до роботи по контракту на борту судна іноземних судновласників.

З інформації наданої ПП «БАРК МАРИН» від 15.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , приватним підприємством «Барк Марін» були надані послуги працевлаштування, на посаді матроса першого класу на судні під іноземним прапором два контракти та фактично відпрацював з 1 листопада 2015 р. по 3 липня 2016 р. та з 27 вересня 2016 р. по 16 травня 2017 року, що підтверджується контрактами.

Згідно довідки наданої Приватним підприємством «Адріатіко Маріуполь» від 21.08.2019 року за №61 ОСОБА_2 , однократно надавалися послуги з працевлаштування на роботу за кордоном на період з 31.05.2018 року по 10.03.2019 року у якості матроса 1-го класу з базовою заробітною платою 1078,45 доларів США на місяць.

З довідки Азовського морського інституту НУ «Одеська морська академія» від 10.12.2019 р. за №883-19 випливає, що ОСОБА_2 дійсно навчається на 4 курсі заочної форми навчання за спеціальністю «Річковий та морський транспорт» спеціалізація «Судноводіння» за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Очікуваний термін закінчення навчання 31.01.2021 року.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що ОСОБА_2 має постійний і регулярний дохід, оскільки позивачем такі посилання не підтверджені належними доказами, а надані суду докази були досліджені та встановлені відповідні їм правовідносини рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 12.05.2020 року у справі №266/5942/19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження обставин позовної заяви, в тому числі довідки про розмір її доходу, однак долучені нею до позовної заяви документи не стосуються предмету доказування, згідно зі ст.77 ЦПК України, а маються з цього приводу не підтверджені тільки її припущення.

З огляду на зазначене для зміни способу стягнення аліментів необхідно наявність певних підстав, зокрема погіршення чи поліпшення матеріального стану чи стану здоров`я платника аліментів, з`явлення на утриманні непрацездатних осіб, тощо.

Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального стану відповідача і позовних вимог, які носять необґрунтований та безпідставний характер, суд відмовляє в задоволені її позову про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача при подачі позову звільнено від сплати судових витрат, суд відносить судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. на рахунок держави.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 18.01.2012 року, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 05.05.2004 року Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д.Г.Пантелєєв