Провадження 2/127/3313/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Максимчука Я.В.
позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.04.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк», підписавши відповідну заяву.
При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання.
Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які на банківському сайті www.privatbank.uaскладає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Відповідач була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом та отриманням документів у письмовому виді.
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок відповідачу та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 500, 00 грн.
Визначення та зміну кредитного ліміту передбачено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору. Відповідно до цих пунктів відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку.
ОСОБА_1 використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, тому станом на 09.09.2020 року заборгованість відповідача перед банком становить 21 163, 01 грн. Дана сума складається з: 16 375, 85 - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4 787, 16 грн. заборгованості за простроченими відсотками.
На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2014 року станом на 09.09.2020 року в сумі 21 163, 01 грн. та судові витрати.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Дашко В.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 60).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялась повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.04.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк», підписавши відповідну заяву.
Відповідач погодилась, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які на банківському сайті www.privatbank.uaскладає між нею і банком договір про надання банківських послуг.
Відповідач була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджено її підписом та отриманням документів у письмовому виді.
Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок відповідачу та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 500, 00 грн.
Визначення та зміну кредитного ліміту передбачено п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку.
При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З довідки про зміну умов кредитування (а.с. 12) вбачається, що старт карткового рахунку ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , термін дії до грудня 2017 року) відбувся 03.04.2014 року із встановленням кредитного ліміту 500, 00 грн. Зміни кредитного ліміту відбувались: 03.04.2014 року 500, 00 грн.(зменшення кредитного ліміту); 18.07.2016 року 2 000, 00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 24.07.2018 року 17 000, 00 грн. (збільшення кредитного ліміту); 06.03.2019 року 16 390, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 07.03.2019 року 16 390, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту); 01.02.2020 року кредитний ліміт 0, 00 грн. (зменшення кредитного ліміту).
Також 05.01.2018 року на підставі кредитного договору відповідачу була надана кредитна картка НОМЕР_2 (термін дії до грудня 2021 року) (а.с. 11).
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 04.04.2014 року станом на 09.09.2020 року становить 21 163, 01 грн. Дана сума складається з: 16 375, 85 - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 4 787, 16 грн. заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 6-10).
Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, тому загальна сума боргу 21 163, 01 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102 грн., сплата якого підтверджена платіжним дорученням від 14.09.2020 року (а.с. 5).
Керуючись ст.ст. 526, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 03 грудня 2020 року.

Суддя: