Провадження № 2/127/3233/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії та просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надміру виплачену суму пенсії в розмірі 65 371,13 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідача ОСОБА_1 було поновлено на роботі у судовому порядку, у зв`язку з чим у передбаченому ст. 1166 ЦК України порядку з неї підлягає стягненню виплачена пенсія у розмірі 65 371,13 грн. Відповідач ОСОБА_1 у позасудовому порядку кошти не повернула, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.

Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну» № 236-к від 28.12.2016 року "Про звільнення у зв`язку зі скороченням штату ОСОБА_1 " відповідача ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням майстрів виробничого навчання з кваліфікацією кравець, закрійник та відмовою від переведення на іншу роботу звільнено відповідно до п. 1ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року у справі № 127/1617/17 було визнано незаконним та скасовано наказ Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну» від 28.12.2016 року № 236-к «Про звільнення у зв`язку зі скороченням ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра виробничого навчання Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну» з 04.01.2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 жовтня 2017 року у справі № 127/1617/17 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року було скасовано та відмовлено у позові ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 127/1617/17 рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 жовтня 2017 року скасовано, залишено в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2017 року.

При цьому, з 05.01.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, та за період з січня 2017 року до листопада 2019 року їй було виплачено 65 371,13 грн. (а.с. 5).

Разом з тим, посилання позивача на ч. 1 ст. 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, є безпідставним, оскільки виплачена пенсія не є шкодою, завданою особистим немайновим правам або майну юридичної особи (Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області), а дії ОСОБА_1 щодо захисту у судовому порядку своїх трудових прав не можна вважати неправомірними.

Правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави врегульовані ст.1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Однак, згідно з п. 1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Пенсія у розмірі 65 371,13 грн. була добровільно виплачена позивачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідачеві ОСОБА_1 , рахункова помилка місця не мала, а дії ОСОБА_1 щодо захисту у судовому порядку своїх трудових прав не є проявом недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсіїзадоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 1212, 1215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7; )

СУДДЯ