Провадження № 2/679/406/2020
Справа № 679/1329/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засіданні Василюк Л.С.,
номер справи 679/1329/20,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири,
за участю представника позивача ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є співвласником і мешканцем квартири АДРЕСА_1 . Разом з ним, в квартирі проживає його дружина ОСОБА_4
29 липня 2020 року приблизно о 00 год. 01 хв. ОСОБА_4 було виявлено, що стеля кухні квартири АДРЕСА_2 , заливається водою з квартири АДРЕСА_3 , яка розташована поверхом вище.
Внаслідок такого залиття кухні площею 7,9 кв. м, пошкоджено стелю і стіни кухні, а саме: на стелі з`явилася мокра полоса довжиною три метри, коричневі плями, здуття шпаклівки стелі. На шпалерах стін кухні з`явилися руді плями, а деякі шпалери на стінах відшарувалися. Згодом стеля кухні потріскалася.
Внаслідок залиття водою кухню квартири, її стеля і стіни потребують відновлювального ремонту.
Про залиття кухні позивач та його дружина повідомили Нетішинське відділення поліцї, а також КП НМР ЖКО м. Нетішин.
Цього ж дня комісією КП НМР ЖКО було складено акт про залиття, аварії, що трапилася на системі холодного водопостачання, згідно якого означеною комісією встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 трапилося залиття в кухні, а причиною залиття квартири, зі слів власника квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , стало розморожування її холодильника в кухні. Також в акті вказано, що на момент обстеження кв. АДРЕСА_3 слідів затоплення в цій квартирі (квартирою з верхнього поверху) не виявлено, сантехнічне обладнання в кухні та ванній кімнаті знаходилося в справному стані. Згідно акту комісії КП НМР ЖКО, залиття квартири АДРЕСА_2 сталося з вини відповідача, яка є власником і мешканцем квартири АДРЕСА_3 , що розташована поверхом вище.
Поряд з цим позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач не була присутня під час перевірки комісією звернення ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_2 , однак була присутня її повнолітня донька - ОСОБА_5 , яка також проживає в кв. АДРЕСА_3 . Донька від ознайомлення та підпису акту про залиття відмовилася, супроводжуючи свою відмову нецензурними словами.
Окрім того позивач зазначає, що відповідач, не заперечуючи своєї вини у спричиненні шкоди, відмовляється відшкодувати завдані збитки добровільно, мотивуючи свою відмову малим розміром пенсії (3000,00 грн).
Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 15 серпня 2020 року, вартість відновлювального ремонту кв. АДРЕСА_1 становить 2761,00 грн.
На претензію позивача від 03 серпня 2020 року, донька відповідача - ОСОБА_5 , надала 07 серпня 2020 року письмову відповідь, якою підтвердила причину залиття квартири ОСОБА_1 розморожуванням холодильника в кв. АДРЕСА_3 .
23 вересня 2020 року на пропозицію позивача вирішити спір в досудовому порядку, відповідач категорично відмовилася, супроводжуючи свою відмову нецензурною лайкою.
На підставі наведеного, посилаючись на ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 2761,00 грн. та судові витрати.
Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надала. В судовому засіданні 02 листопада 2020 року вказала на те, що не бажає скористатись своїм правом на подання відзиву.
02 листопада 2020 року відповідач подала клопотання про виклик свідків.
02 листопада 2020 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів на підтвердження судових витрат позивача, які пов`язані з розглядом даної справи.
30 листопада 2020 року відповідач в судовому засіданні подала клопотання про долучення доказів.
Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 листопада 2020 року задоволено клопотання відповідача про виклик свідка та представника позивача про долучення доказів.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року задоволено клопотання відповідача про долучення доказів.
Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у ньому.
Відповідач позов не визнала. В судовому засіданні 02 листопада 2020 року остання вказала, що дійсно в її квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 в нічну пору доби розморозився холодильник та вода просочилась в квартиру поверхом нижче, але це сталось не з її вини, оскільки вона тривалий час в тій квартирі не проживає і з невідомих їй причин було в її квартирі вимкнуто світло. Таке вимкнення було здійснено поза межами квартири з електричного щитка, який знаходиться в під`їзді будинку і до якого мають усі доступ. Також відповідач вказала, що до неї позивач звертався про відшкодування йому шкоди та вимагав йому заплатити 1500 грн, але вона не погоджувалась, оскільки вона бачила в квартирі позивача характер пошкоджень на стелі кухні від води, але вони, на її переконання, незначні, а тому сума, яку позивач від неї вимагав є значно завищеною.
В судовому засіданні 30 листопада 2020 року відповідач додатково зазначила, що позивачем не доведено, що саме залиття його квартири відбулось з її квартири, на її переконання, саме позивач повинен був встановити з якої саме квартири відбулось залиття, а не вона повинна доводити свою непричетність до залиття квартири позивача. Окрім того, відповідач вказала на те, що вона проводила експеримент і з`ясувала, що при розморожуванні холодильника приблизно півтори літри витікає води, що унеможливлює залиття кварти, що розташована нижче, оскільки вся вода лишається на підлозі, де встелений лінолеум. При цьому відповідач не заперечувала того, що вона відразу хотіла своїми силами усунути наслідки залиття квартири, зокрема побілити стелю в кухні позивача, але тільки з тих міркувань щоб не сваритися з сусідами.
Зважаючи на зазначене відповідач просила у позові ОСОБА_1 відмовити. Крім того, відповідач не погодилась на стягнення з неї позивачем на його користь судових витрат, оскільки вона не визнає позов.
Заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, свідків, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу свої заперечень, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю зважаючи на таке.
Судом встановлено, що позивач є співласником і мешканцем квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласниками зазначеної квартири є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності від 12 травня 2006 року (арк. спр. 24), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк. спр.25).
Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_4 та власником холодильника, який знаходиться в означеній квартирі, що ствердила в судовому засіданні остання.
29 липня 2020 року в наслідок розмороження холодильника належного відповідачу, який знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 , сталося затоплення квартири АДРЕСА_1 , яка розташована поверхом нижче та належить, в тому числі, позивачу. Вказане підтверджується даними акту комісії КП НМР ЖКО від 29 липня 2020 року, з яких убачається, що причиною залиття квартири позивача стало розмороження холодильника в кухні квартири, яка належить ОСОБА_2 . Також в означеному акті зазначено, що слідів затоплення в цій квартирі не виявлено, сантехобладнання в кухні та ванній кімнаті знаходилося в робочому стані (арк. спр.9).
Згідно висновку експертного будівельно - технічного дослідження №04/20-26 від 15 серпня 2020 року, складеного приватним судовим експертом Мельник М.В. на замовлення позивача в порядку ст.106 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після залиття водою становить 2761 грн (арк. спр. 11-18).
Також судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензією про добровільне відшкодування йому збитків завданих залиттям його квартири в сумі 1500 грн. (арк. спр. 31). Проте на таку претензію відповідач не відреагувала, а її дочка ОСОБА_5 надала 07 серпня 2020 року відповідь для позивача в якій висловила свою не згоду з вимогами останнього, які викладені в претензії ( арк. спр. 32)
На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права.
В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
За змістом норми ст. 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди.
При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що залиття квартири позивача відбулося з вини відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
На підставі ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки відповідач на спростування своєї вини у залитті квартири позивача належних та допустимих доказів не надала. Клопотання про проведення в справі судової експертизи, зокрема на предмет встановлення розміру шкоди, відповідач не заявляла, матеріали справи інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди не містять, а тому з врахуванням положень ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд при визначені розміру матеріальних збитків враховує вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після залиття водою встановлений у висновку експертного будівельно - технічного дослідження №04/20-26 від 15 серпня 2020 року, складеного приватним судовим експертом Мельник М.В. в сумі 2761 грн.
Надаючи оцінку показам свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , то такі також не доводять відсутності вини відповідача у завданні шкоди позивача, а лише вказують на обставини за яких відбулось розморожування холодильника і не спростовують фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог.
Зокрема свідок ОСОБА_5 , яка є дочкою відповідача, в судовому засіданні показала, що зайшовши в квартиру вона побачила «калюжку» біля холодильника, яку відразу витерла. Зранку подзвонили їй родичі та повідомили, що відбулось залиття квартири. Коли прийшли працівники ЖКО, то разом з ними вона спустилась в квартиру позивача та побачила там на стелі кухні пляму. Після чого вона запропонувала відремонтувати за свої кошти, або особисто пошпаклювати стелю кухні, але позивач відмовився та сказав їй заплатити йому 1500 грн.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що зранку до нього подзвонив позивач та попросив зайти до квартири АДРЕСА_2 . Двері означеної квартири відчинила дружина позивача, яка запропонувала йому піти подивитись на сліди залиття водою кухні, при цьому вказала, що розпочалось таке залиття вночі. Також свідок зазначив, що зі слів його сестри йому стало пізніше відомо, що коли сестра приїхала до квартири, то побачила там біля холодильника мокре п`ятно. Звернув увагу свідок на ту обставину, що електропостачання у квартирі було вимкнено, проте причини його відсутності для нього не відомі. Свідок підтвердив той факт, що вони хотіли самостійно покрасити стелю в кухні позивача.
Оцінюючи надані в судовому засіданні відповідачем фото холодильника, то суд вважає, що означені фото не є доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, оскільки не містять будь-яких даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Окрім того, самі лише фото не підтверджують того, що холодильник який на них зображений належить відповідачу та знаходиться в квартирі АДРЕСА_4 .
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом установлено, що 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Бойком В.Ф. договір про надання професійної правничої допомоги (арк. спр. 7).
Предметом зазначеного вище договору є правова допомога, а також здійснення представницьких повноважень клієнта.
В ньому ж зазначено, що адвокату за юридичні послуги буде сплачено гонорар згідно додаткової угоди.
Відповідно до даних прибуткового касового ордеру №34/20 від 02 листопада 2020 року, які містять дані про отримання адвокатом Бойком В.Ф. від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 4000 грн. 00 коп., позивач виконав своє зобов`язання за договором та сплатив суму гонорару в розміру обумовленого в додатковій угоді про оплату послуг адвоката від 03 серпня 2020 року.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України, зважаючи на заперечення відповідача щодо задоволення позову та стягнення з неї судових витрат.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у додатковій угоді розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Надання адвокатом Бойком В.Ф. позивачу адвокатських послуг у суді при розгляді справи підтверджується: договором про надання професійної правничої допомоги від 03 серпня 2020 року, додатковою угодою про оплату послуг адвоката від 03 серпня 2020 року, актом прийомки виконаних робіт від 02 листопада 2020 року та прибутковим касовим ордером №34/20 від 02 листопада 2020 року.
Згідно даних прийомки виконаних робіт від 02 листопада 2020 року адвокатом на користь клієнта здійснено послуги: консультація, ознайомлення з обставинами справи та документами, підготовка претензії, підготовка позовної заяви, надання допомоги під час розгляду справи у суді.
У зазначеній додатковій угоді зазначається ціна договору (розмір гонорару згідно погодинної ставки), яка встановлена у фіксованій сумі 700 грн. за годину.
В акті прийомки виконаних робіт від 02 листопада 2020 року зазначено назви послуг наданих адвокатом, вартість окремої послуги та загальна їх вартість в сумі 4000 грн. 00 коп.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 4000 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з правничою допомогою.
Також положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Згідно даних квитанції від 12 серпня 2020 року позивачем на рахунок експерта ОСОБА_10 сплачено 1986 грн. 02 коп. за виконання експертного дослідження, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати за проведення експертизи слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 263-265, 268 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 2761 (дві тисячі сімсот шістдесят одну) гривню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок, за проведення експертизи в сумі 1986 гривень 02 копійки, на професійну правничу допомогу в сумі 4000 гривні, а всього 6826 ( шість тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 82 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 .

Повне судове рішення складено 02 грудня 2020 року.

Суддя О.М. Гавриленко