РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Бородіної Н.М., за участю секретаря Кострової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства « Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Компанія Партнер» про стягнення заборгованості , -
Позивач, КП «ХТМ», звернулось у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Компанія Партнер», в якому просить стягнути вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 25.10.2017року по 10.04.2018року в сумі 101870,42 грн. та судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачу відповідно до акту приймання-передачі від 31.07.2015 року, належать нежитлові приміщення підвалу №1, 1-го поверху №1-12, 2-го поверху № 14-22 літ А-2 загальною площею 330,8 м.2 в житловому будинку АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення. КП «ХТМ» веде господарську діяльність з вироблення, транспортування та постачання споживачам теплової енергії на підставі відповідних ліцензій. Рішенням виконавчого комітету ХМР в редакції від 30.09.2003року КП «ХТМ» визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та підігріву гарячої води. Відповідно до акту обстеження системи тепло споживання від 06.12.2017 року відповідача надано припис укласти договір, на підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію, які відповідач не сплачує, в наслідок чого заборгованість за період з 25.10.2017року по 10.04.2018року склала 101870,42 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.
Відповідачем наданий відзив на позову заяву, в якому проти задоволення позову заперечує та зазначає, що з 2015 року відповідач не мав доступу до зазначених приміщень, право власності на ці приміщення оспорювалось в судовому порядку. Приміщення підвалу №1, 1-го поверху №1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,9б,11,12,12а,12б, 2-го поверху №14-17,19-23 в літ А-3 загальною площею 340,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 з системою централізованого опалення фактично перебувало у володінні ТОВ «Компанія Партнер».
Третя особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, у поданій заяві просила розгляднути справи за її відсутності.
Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши надані докази приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.
Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.
Згідно ст.1 ЗУ «Про теплову енергію» - суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.
Згідно ст. 3 Закону, відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
При цьому відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.
КП «ХТМ» веде господарську діяльність з вироблення, транспортування та постачання споживача теплової енергії на підставі відповідних ліцензій ( копії ліцензій а.с.151-152).
На підставі рішення Виконавчого комітету ХМР «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998 року № 1407 в редакції рішення від 30.09.2003р. № 946 КП «ХТМ визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води ( копія рішення а.с. 154-155).
Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії безпосередньо регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, які є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на не , що відповідачу з 31.07.2015року на праві власності належать спірні нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Актом обстеження зазначених приміщень від 06.12.2017року відповідачу надано припис укласти договір на направлені рахунки за теплову енергію.
З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2011 року ТОВ «Компанія «Партнер» набуло право власності на нежитлові приміщення підвалу №1, 1-го поверху №1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,9б,11,12,12а,12б, 2-о поверху №14-17,19-23 загальною площею 340,8 кв.м в літ. А-3 за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва від 31.01.2011, реєстраційний номер 33475928 ( копія свідоцтва та копія витягу про державну реєстрацію а.с.39-40).
31.07.2015року за відповідачем ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення підвалу №1, 1-го поверху № 1-12, 2-го поверху №14-22 в літ А-2 за адресою АДРЕСА_1 ( копія витягу а.с.42)
Згідно листа КП БТІ нежитлові приміщення підвалу №1,1-го поверху № 1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,11,12,12а,12б 2-го поверху №14-22,19-23 загальною площею 340,8 кв.м в літ. А-3 по АДРЕСА_1 є колишніми приміщеннями підвалу №1 -1-го поверху №1-12,2-го поверху №14-22 площею 330,8 кв.м. Зміни в нумерацію приміщень внесені у 2009році. При реєстрації право власності за ТОВ «Компанія`Партнер» 20.04.2011року помилково змінено реєстраційний номер на 33475928. Станом на 31.12.2012року дійсним реєстраційним номером на нежитлові приміщення вказані вище є номер 21926894 (а.с. 41)
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2015року накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №1,1-го поверху №14-22 в літ «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкту в реєстрі прав власності 21926894), які також зазначені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступним чином : нежитлове приміщення підвалу №1,1-го поверху № 1,2,3,3а,4.4а,6,6а,8,8а,9,9а,11,12,12а,12б, 2-го поверху № 14-17,19-23 в літ «А-3» АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер в реєстрі прав власності 33475928), також заборонено розпорядження зазначеним майном та вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень №1,1-го поверху,1-12,2-го поверху №14-22 в літ. А-2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.44-47).
Представник ТОВ «Компанія «Партнер» звернувся до Київського ВП ГУ НП із заявою щодо неправомірних дій державного виконавця при примусовому виконання зазначеної ухвали ( копія витягу з ЄДРДР а.с.48).
З листа КП «ХМБТІ» вбачається, що 20.04.2011 року державним реєстратором КП «ХМБТІ» було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Компанія «Партнер» на нежитлові приміщення підвалу №1,1-го поверху № 1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,9б,11,12,12а,12б, 2-го поверху № 14-17,19-23 в літ «А-3» загальною площею 340,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення вказаної реєстрації було присвоєно новий реєстраційний номер 33475928. В даному разі державний реєстратор помилково заміну номеру вказаного об`єкту нерухомого майна з 21926894 на 33475928 ( а.с.50).
Таким чином, склалась ситуація коли на одні і ті самі приміщення, було зареєстровано два власника ТОВ «Компанія «Партнер» та ОСОБА_1 .
ТОВ «Компанія «Партнер» 16.09.2016року звернулась у суд із позовом до Департаменту реєстрації ХМР про зобов`язання вчинити дії та виправлення помилки ( ухвала про відкриття провадження а.с.51)
Крім того, ТОВ «Компанія «Партнер» звернулась до суду з адміністративним позовом до КП «ХМБТІ» про визнання дій протиправними та постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2017року визнано протиправними дії КП «ХМБТІ» щодо заміни реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна з 21926894 на 33475928 під час здійснення 20.04.2011року державної реєстрації права власності ТОВ «Компанія «Партнер» на нежитлові приміщення підвалу №1,1-го поверху №1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,9б,1,12,12а,12б, 2-го поверху 14-17,19-23 в літ А-3, загальною площею 340,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язано КП «ХМБТІ вважати вірним реєстраційний номер зазначеного об`єкта 21926894 ( копія постанови а.с.54-56).
Постановою Харківського апеляційного суду від 29.05.2017року скасовано постанову Дзержинського районного суду Харківської області від 23.03.2017року та провадження у справі закрито ( копія постанови а.с.57-59).
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017року № 640/18410/15-ц, припинено право власності та витребувано у ТОВ «Компанія «Партнер» на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення підвалу№1,1-го поверху №1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а.9б,11,12,12а,12б, 2-го поверху №14-17,19-23 в літ А-3 загальною площею 340,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 ( копія рішення а.с.98-100).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29.05.2017р. рішення суду першої інстанції від 01.03.2017р. залишено без змін.

ТОВ «Компанія «Партнер» не погодилась із зазначеними рішеннями суду та подало касаційно скаргу, при цьому заявивши клопотання про зупинення виконання рішення суду від 01.03.2017р.

Ухвалою ВСС України від 10.08.2017р. відкрито касаційне провадження та зупинено викоання рішення Київського районного суду м.Харкові від 01.03.2017р. по справі №640/18410/15-ц

Державним реєстратором Департаменту реєстрації ХМР від 18.10.2017року було відмовлено у скасуванні розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно оскільки Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 10.08.2017року припинено виконання рішення від 01.03.2017року до закінчення касаційного оскарження (копія рішення а.с.60).

Постановою Верховного суду від 04.07.2019року рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017року залишено без змін.

09.09.2019 року відповідач отримав виконавчий лист з виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017року про справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Компанія «Партнер» про припинення права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким витребувано у ТОВ «Компанія «Партнер» на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення підвалу №1 1-го поверху 1-12,2-го поверху №14-22 в літ А-2 загальною площею 330,8 кв.м, що знаходять за адресою АДРЕСА_1 , в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно- реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав 01, які також зазначені в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступним чином нежитлові приміщення підвалу №1, 1- го поверху № 1,2,3,3а,4,4а,6,6а,8,8а,9,9а,9б,11,12,12а,12б, 2-го поверху 14-17, 19-23 в літ А-3 загальною площею 340,8 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1.

Постановою приватного виконавця від 19.09.2019року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

Актом приймання передачі нежитлових приміщень від 02.10.2019 року за вказаним рішенням суду засвідчено в присутності свідків, приватного виконавця, відповідача та представника ТОВ «Компанія «Партнер» передачу спірних приміщень відповідачу ОСОБА_1 . Представником ТОВ «Компанія «Партнер» надані зауваження до акту, в яких зазначає, що компанія з 2017року не володіє спірними приміщення однак засвідчує набуття ОСОБА_1 у володіння спірних нежитлових приміщень та виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про теплову енергію» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Тобто в розумінні зазначеної статті, споживачем теплової енергії є не лише власник приміщенні, а особа ( фізична чи юридична), яка використовує теплову енергію.

Як було встановлено судом на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 за період з 25.10.2017року по 10.04.2018року було зареєстрована два власника ОСОБА_1 та ТОВ «Компанія «Партнер», і тільки у судовому порядку постановою ВС України від 04.07.2019р. було встановлено, що власником нежитлових приміщень є саме ОСОБА_1 та витребувано на його користь у ТОВ «Компанія «Партнер» зазначені нежитлові приміщення.

Отже, посилання позивача, що оскільки відповідач з 31.07.2015року набув право власності на зазначені нежитлові приміщення, тому він як власник зобов`язаний сплатити за теплопостачання, судом не приймається тому, що в ході судового розгляду встановлено, що починаючи з серпня 2017року відповідач ОСОБА_1 , фактично був позбавлений можливості користуватись своїм правом власності на спірні нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 до постановлення рішення Верховного суду від 04.07.2019року та фактичної передачі нежитлових приміщень власнику відповідно до акту приймання від 02.10.2019року.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідач у період з 25.10.2017року по 10.04.2018року використовував теплову енергію у належних йому нежитлових приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81,141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

вирішив:

В задоволені позовних вимог Комунального підприємства « Харківські теплові мережі» (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська,б.11, код 31557119) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа ТОВ «Компанія Партнер» (61003, м.Харків, пров. Університетський,б.1 код 43275172) про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 04.12.2020р.

Суддя Н.М. Бородіна