З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/385/20
Провадження №2/377/213/20
03 грудня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участі секретаря судового засідання Маряхіної І.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в м.Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів,
07 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 липня 2020 року і до повноліття дитини.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі не перебували. На даний час проживають окремо. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. ОСОБА_3 , відповідач у справі, не приймає участі у вихованні та утримання їхньої спільної дитини, працездатний, працює неофіційно, інших осіб у нього на утриманні немає, тому він може сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень для забезпечення дитини всім необхідним, матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_5 не надає, тому позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою судді від 15 липня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України (а.с.9).
Згідно із ч.4 ст.279 ЦПК України, перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, відповідно до ухвали судді від 15 липня 2020 року, перше судове засідання було вирішено провести до 13.08.2020 року.
Відповідачу надіслано копію позовної заяви з додатками.
Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Відповідачем відзиву не подано.
Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року призначено судове засідання з викликом сторін, оскільки було неможливо ухвалити законне та обгрунтоване рішення без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року судове засідання було відкладено в зв`язку з тим, що у суду були відсутні відомості про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судової повістки.
У призначене судове засідання 03.12.2020 року, позивач не з,явилася, про день судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надав, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав.
За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 03.12.2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, а матір`ю позивач, що підтверджено свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 4). З наданих документів вбачається що дитина проживає разом із матір,ю, перебуває на її утриманні. Батько дитини проживає окремо.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину які визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою.
При визначенні розміру аліментів, суд виходить з наступного:
Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, , подані суду докази щодо витрат на дитину, відсутність доказів щодо наявності постійного доходу у відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України.
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум у 2020 році складає: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2020 року становить - 4723 гривень.
Виходячи з встановлених обставин, враховуючи, що позивач має сина віком від 6 років, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень на дитину, що фактично відповідає прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку і що відповідатиме встановленому законом мінімальному рекомендованому розміру аліментів на неповнолітню дитину згідно положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.
Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому, заявленому позивачкою розмірі 5000 гривень, оскільки позивачем не надано ніяких доказів наявності у відповідача такого доходу, який би був достатній для сплати аліментів у вказаному нею розмірі, враховуючи положення ст.182 Сімейного кодексу України, і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги і обставини, на які позивач посилається.
Суд разом з тим не вбачає і підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, враховуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, і він не довів наявності у нього будь-яких обставин, які б заслуговували на увагу.
Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
За змістом п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.
Керуючись ст.ст.12,13,81,263-265,280-281 ЦПК України, ст.ст.180-182,191 СК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи не відомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 07 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи не відомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Копію рішення направити (вручити) сторонам для ознайомлення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину
Заочне рішення підписано 03.12.2020 року.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи не відомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т. О. Малишенко