Єдиний унікальний номер 229/620/20
Номер провадження 2/229/761/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2020 р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дружківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Мотивує свої вимоги тим, що між позивачем громадянином України ОСОБА_1 та відповідачем громадянкою Російської Федерації ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Фактично шлюбні відносини припинено з листопада 2018 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання із ким буде проживати дитина сторонами в досудовому порядку не вирішено. Зазначає, що у листопаді 2018 року позивач разом з дочкою виїхали з Російської Федерації до України та з того часу проживаються за адресою АДРЕСА_1 . Донька перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач життям чоловіка та дитини не цікавиться, позивач не знає де фактично перебуває відповідач та чим займається. На даний час у позивача виникла необхідність зареєструвати дитину за відповідною адресою, але реалізувати цей намір позивач не взмозі оскільки на вчинення відповідних дії необхідна згода обох батьків. Але у зв`язку з відсутністю відповідача та з тим, що відповідач не цікавиться життям дитини та не має наміру приїхати до України для вчинення відповідних дій, позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 12 березня 2020 року (а.с.19-21).

Ухвалами Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 11 вересня 2020 року (а.с.33).

12 березня 2020 року судом винесено ухвалу про судове доручення щодо допиту відповідача та ухвалено доручити компетентному суду за місцем проживання відповідачки вручити їй копію позовної заяви, повідомити її про дату розгляду справи та допитати її як відповідача (а.с.34-35).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2020 року провадження по справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги з причини звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

02 вересня 2020 року до Дружківського міського суду Донецької області від східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов пакет документів, складений російським судом з виконанням доручення про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно відповідача ОСОБА_2 (а.с.47, 48-84).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 вересня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання на 12 листопада 2020 року (а.с. 89).

В судове засідання, позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте позивач надала заяву слухати позов за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.85).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи її було повідомлено належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" інформації про дату, місце та час розгляду справи, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або відкладення розгляду справи не надала, відзив відсутній. Судове доручення про проведення окремих процесуальних дій (виклику та допиту відповідача) повернуто до Дружківського міського суду Донецької області. Відповідача повідомлено про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою. Під час виклику відповідача шляхом телефонограми, відповідачем повідомлено, що вона не зможе з`явитися до судового засідання, оскільки останні 6 років проживає у м. Ханти-Мансійську. Зазначила, що адреса її місця проживання позивачу відома, але вона відмовляється називати її суду Чусовському міському суду. Окрім того, 11 березня 2020 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_1 у м. Ханти-Мансійську. Підтверджень розірвання шлюбу не надала. (а.с. 61,62).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дружківської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без участі їх представника та висновок відносно малолітньої ОСОБА_3 . Вважають доцільним визначити місце проживання дитини разом із батьком.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов до висновків про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу та визначенням місця проживання дитини.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28 грудня 2016 року між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою Росії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою присілка Лямін Чусовського району Пермської області, 28 грудня 2016 року зареєстровано шлюб, про що 28 грудня 2016 року відділом ЗАЦС адміністрації міста Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області складний відповідний актовий запис № 840. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.12).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З серпня 2018 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов`язано.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.

З огляду на вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюб є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. До того ж відповідач проти розірвання шлюбу заперечень не надала.

Окрім того, питання із ким буде проживати дитина не вирішено сторонами в досудовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України).

Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 вересня 2016 року, громадянка Росії ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ханти-Мансійську Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Росія, про що 13 вересня 2016 року відділом ЗАЦС адміністрації міста Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області складний відповідний актовий запис № 1230. Батьками дитини зазначено: батько громадянин України ОСОБА_1 , мати громадянка Росії ОСОБА_4 (а.с.11).

Позивач зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10, 17 зв. бік)

Відповідачка зареєстрована і проживає за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.57)

Відповідно Акту від 20 січня 2020 року голови територіального комітету м-ну №8 Мороз Г.І. громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 . Мати участі у вихованні дитини не приймає та не допомагає. Дитина відвідує дитячий садок «Сонечко». Про дитину турбується батько ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно до характеристики, наданої територіальним комітетом мікрорайону №3 «Сонячний» ОСОБА_1 , 1996 року народження, проживає по АДРЕСА_1 , разом із батьками, а також із дочкою ОСОБА_7 , 2016 року народження. ОСОБА_1 знаходиться на контрактній військовій службі. Наркотичні засоби та алкоголь не вживає. Зі слів сусідів та батьків веде нормальний спосіб життя. Увесь вільний час приділяє дочці . Ввічливий, уважливий, як до батьків так і до сусідів. У конфлікти ніколи не вступає. Добрий, чуйний до чужої біди (а.с.8).

Згідно висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , питання щодо її визначення місця проживання було розглянуто на комісії з питань захисту прав дітей, яка відбулася 09.06.2020 року, і комісія вважає доцільним визначити місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 .

Так, у висновку зазначено, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28.12.2016 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Шлюб укладено відділом РАЦС адміністрацією міста Ханти-Мансійськ Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області. Близько трьох років позивач разом з відповідачем проживали в Російській Федерації, але за домовленістю між сторонами чоловік разом з донькою ще в 2018 році переїхав до міста Дружківка.

ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Санітарний та технічний стан квартири задовільний. У квартирі чисто, охайно, кімната мебльована, є вся необхідна побутова техніка та електроприлади, для дитини обладнане спальне місце, є місце для ігор та відпочинку, дівчинка забезпечена сезонним одягом та взуттям відповідно до сезону, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 01.06.2020.

ОСОБА_9 проходить військову службу на посаді командира гармати З самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону. Заробітна плата за останні 6 місяців складає 79336,41 гри., що підтверджується довідкою про заробітну плату від 03.06.2020 № 81/770. За місцем роботи чоловік характеризується організованим, поставлені завдання виконує вчасно та в повному обсязі, дотримується правил військової ввічливості та поведінки.

ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад ясла-садок комбінованого типу № 4 «Сонечко» Дружківської міської ради. Згідно характеристики наданої навчальним закладом, вихованням дитини займається батько, бабуся ОСОБА_10 та дідусь ОСОБА_11 . Мати ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, життям дитини не цікавиться.

Відповідно до акту виданого головою територіального комітету мікрорайону № з «Сонячний» від 20.01.2020 року з листопада 2018 року ОСОБА_1 разом з донькою проживають у м. Дружківка. З малолітньою на прийом до лікаря (планові щеплення та профілактичний огляд) приходить батько або бабуся, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 13.05.2020.

13.05.2020 року спеціаліст служби в телефонному режимі повідомила відповідача про те, що у Дружківському міському суді розглядається цивільна справа щодо визначення місця проживання доньки. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_12 запрошено на комісію з питань захисту прав дитини, на що жінка відповіла, що вона є громадянкою Російської Федерації, можливості приїхати до м. Дружківка немає та в подальшому планує забрати дитину для подальшого проживання разом з нею.

Питання щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 09.06.2020 року. На засіданні комісії був присутній позивач, на своїх позовних вимогах наполягав. Відповідач не з`явилася. Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши позивача, члени комісії прийшли до висновку, що буде доцільно визначити місце проживання малолітньої разом з батьком. Було прийняте рішення рекомендувати органу опіки та піклування Дружківської міської ради підтримати позов ОСОБА_1 та надати до суду відповідний висновок.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1ст.161СК України).

Відповідно до ч.2ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з п.18постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України за №789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М ОСОБА_8 . проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи (частина 1статті 82 ЦПК України).

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для її виховання та розвитку. Також, суд вважає за потрібне задовольнити позовну вимогу щодо розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141-142, 206,258, 259, 263-265, 273, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Дружківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Дружківка Донецької області Україна, та громадянкою Росії ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою присілка Лямін Чусовського району Пермської області, зареєстрований 28 грудня 2016 року, про що 28 грудня 2016 року відділом ЗАЦС адміністрації міста Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області складний відповідний актовий запис № 840 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 28 грудня 2016 року).

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 03 грудня 2020 року.

Суддя: А.Л.Гонтар