Справа № 324/1573/20
Провадження № 2/324/593/2020
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області в особі судді Кацаренко І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про захист трудових прав (про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості з заробітної плати, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав),

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд: 1) визнати наказ про припинення трудового договору №01-04/207 від 02 листопада 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади юрисконсульта комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради» незаконним та скасувати; 2) стягнути з комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 оплату за вимушений прогул з 03 листопада 2020 року; 3) визнати наказ №01-04/206 від 02 листопада 2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 незаконним та скасувати; 4) зобов`язати комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради провести розрахунки суми оплати праці згідно законодавства 30 жовтня 2020 року та 02 листопада 2020 року як за дні соціальної відпустки; 5) поновити ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради; 6) стягнути з комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат; 7) стягнути з комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 160 грн.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що її подано з порушеннями вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Так, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не вказано адресу електронної пошти позивача (як і не зазначено про те, що позивач її не має).

У порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач ОСОБА_1 , як ціну позову зазначила витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 160 грн., до того ж при цьому не зазначила, з чого ці витрати складаються та не надала їх детального розрахунку.

Так, згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В той час як згідно ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Позивачем пред`явлено вимогу майнового характеру про стягнення на її користь моральної шкоди в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, але не вказано розмір цієї вимоги як ціну позову, а також не наведено обґрунтування саме такого розміру шкоди.

Варто зазначити, що згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Проте позовні вимоги ОСОБА_1 становлять не лише вимоги щодо стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тому в частині вимог про визнання двох наказів незаконними та їх скасування, а також стягнення моральної шкоди позивачка не звільнена від сплати судового збору.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із абз.1 і абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем у позові зазначено дві вимоги немайнового характеру (щодо визнання двох наказів незаконними та їх скасування) та вимогу майнового характеру (щодо стягнення моральної шкоди у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат), однак, при цьому до матеріалів позовної заяви не долучено квитанцію про сплату судового збору, як і не зазначено підстав звільнення від його сплати.

Згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.

Таким чином, за подання до суду даної позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру 840,80 х 2 = 1681,60 грн. та за вимогу майнового характеру 840,80 грн., що разом становить 2522,40 грн., та надати до суду докази його сплати або ж уточнити свої позовні вимоги.

У порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів та не обґрунтовано позовні вимоги щодо проведення розрахунку суми оплати праці згідно законодавства 30 жовтня 2020 року та 02 листопада 2020 року як за дні соціальної відпустки. Так, позивачем зазначено, що вона просила надати їй соціальну відпустку тривалістю 10 календарних днів з 20 жовтня 2020 року та долучено в якості доказу відповідну заяву. Також позивач зазначила, що до соціальної відпустки не враховуються святкові та неробочі дні, проте не надала посилань на відповідні норми законодавства чи то письмових доказів на підтвердження своєї позиції. Вочевидь за таких обставин останнім днем соціальної відпустки має бути 29 жовтня 2020 року. Зі змісту позову лишається не зрозумілим, чому позивач вважала, що її соціальна відпустка мала тривати більший період без врахування святкових та неробочих днів.

У порушення вимог п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві позивачем не зазначені відомості про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Також в якості заходів забезпечення доказів позивачем зазначено дії, які не передбачені ч.2 ст.116 ЦПК України.

У порушення вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві позивачем зазначено, що у позивача (або іншої особи) перебувають оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви. В результаті суд не може встановити, в кого саме перебувають оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві позивачем не зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, замість суми витрат у позовній заяві стоїть прочерк, а саме «______грн.».

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про захист трудових прав (про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості з заробітної плати, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав) слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95,175 ,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про захист трудових прав (про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості з заробітної плати, відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням трудових прав).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали суду в строк протягом п`яти днів з дня її отримання, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу зі всіма додатками до неї.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кацаренко І. О.