Справа № 346/4184/20
Провадження № 2/346/1767/20
01 грудня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Яремин М.П.
з участю секретаря Лазановського В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.05.2007 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що вони з відповідачем виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникали сварки, які негативно впливали на стан здоров`я позивача. Також він не розумів сутності проблем, які виникали в сім`ї, не міг підтримувати нормальну моральну атмосферу в ній, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги. Більше трьох років сторони проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказаних малолітніх дітей, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « ОСОБА_2 ». Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3 341 грн. (841 грн. сплаченого судового збору та 2 500 грн. витрат на правничу допомогу).
Позивач в судове засідання не з`явилася, 30.11.2020 року, її представник, адвокат Дикун І.В. електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, а справу просить в подальшому здійснювати на підставі наявних у справі доказів (а.с. 30).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 сторони одружилися 12.05.2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 29 (а. с.5).
Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9, 10).
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, більше трьох років проживають окремо, не вживають заходів для примирення, позивач вважає за доцільне шлюб розірвати.
За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « ОСОБА_2 », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.
Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з позивачем.
Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.4).
Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги
В постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Окрім цього ВС зазначив, що у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник особи - адвокат надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 2 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 2 червня 2020 року на суму 3 000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».
Судом встановлено, що стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову долучено копію договору про надання правової допомоги від 30.09.2020 року та квитанцію від 29.09.2020 року на 2 500 грн., однак, представником позивача не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.
На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 137, 141, 263 - 265, 268, 273, 280-289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 29, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_2 ".
Малолітніх дітей сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з їхньою матір`ю ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_3 , 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судових витрат.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 01 грудня 2020 року.
Суддя Яремин М. П.