Справа № 418/4144/20
РІШЕННЯ

іменем України

"03" грудня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря: Бутенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Міловський районний центр зайнятості, про визнання припиненими трудових відносин за безстроковим трудовим договором, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить трудові відносини за безстроковим трудовим договором від 21.02.2008 року № 1 між ним та ФОП ОСОБА_2 визнати припиненими на підставі ст. 38 КЗпП України.

В обґрунтування позову зазначає, що він після звільнення з останнього місця роботи у ТОВ «Великоцьке» з 06.10.2020 року за ч. 2 ст. 36 КЗпП України звернувся до Міловського районного центру зайнятості для постановки на облік як безробітного та отримання допомоги по безробіттю, у чому йому було відмовлено посилаючись на існування зареєстрованого безстрокового трудового договору від 21.02.2008 року № 1, укладеного між ним та ФОП ОСОБА_2 . Вказує, що у цього підприємця він працював лише до кінця травня 2008 року, а на початку червня 2008 року взагалі виїхав з м. Луганськ. При укладенні даного договору його примірник йому не надавався, у зв`язку з чим надати його у центр зайнятості для знаття з реєстрації не має можливості. Також, при прийнятті на роботу трудову книжку було вилучено і не повернуто.

У зв`язку з тим, що Відповідач зареєстрований на тимчасово непідконтрольній території України, а саме у м. Луганськ, поштовий зв`язок з яким відсутній, позивач для розірвання договору не має можливості а ні виїхати до міста, а ні направити кореспонденцію поштою.

За таких обставин звертається до суду з даним позовом, адже порушуються його конституційні права на соціальний захист у разі настання безробіття.

Аргументи учасників справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву у якій посилаючись на карантинні обмеження просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлені про дачу, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.» Відзив на позовну заяву та заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.

Представник третьої особи - Міловського районного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, однак повідомили суд про можливість проведення судового засідання за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Позиція суду.

Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 , останній є громадянином України. (а.с. 7)

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у трудових відносинах: з 15.09.1992 року по 07.12.1992 року; з 18.11.1994 року по 27.11.1995 року; з 18.06.1997 року по 29.09.1999 року; з 07.09.2018 року по 06.11.2018 року; з 13.11.2018 року по 06.10.2020 року. (а.с. 11-12)

Згідно копії нотаріально посвідченої заяви від 08.10.2020 року, ОСОБА_1 просить ФОП ОСОБА_2 , звільнити його з посади водія за власним бажанням з 01.06.2008 року, та вважати трудовий договір припиненим з 01.06.2008 року. (а.с.13)

Відповідно до копії листа Міловського центру зайнятості від 12.10.2020 року № 283/01-20, у інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості зареєстрований у Луганському міському центрі зайнятості та не знятий з реєстрації безстроковий трудовий договір від 21.02.2008 р № 1, укладений між ФОП ОСОБА_2 та найманим працівником ОСОБА_1 . (а.с.14)

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ФОП ОСОБА_2 зареєстровано у м. Луганську. У процесі припинення не перебуває. (а.с.15)

Відповідно до копії листа Міловського центру зайнятості від 03.11.2020 року № 300/03-20, ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з тим, що між ним та ФОП ОСОБА_2 у службі зайнятості зареєстрований безстроковий трудовий договір, поставити його на облік як безробітного неможливо, адже ОСОБА_1 належить до категорії зайнятого населення. Зняття з реєстрації вказаний трудовий договір можливо лише при зверненні обох сторін трудових відносин, або за рішенням суду. (.а.с. 17)

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права

Статтею 23 Загальної декларації з прав людини передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Статтею ст. 38 Кодексу законів про працю України визначено право працівника на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за своєю ініціативою.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, судом було встановлено, що між Позивачем та Відповідачем 21.02.2008 року було укладено трудовий договір № 1, який було зареєстровано центром зайнятості, та який 01.06.2008 р. було розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.

Розірвання трудового договору з Відповідачем підтверджується також і записами про роботу Позивача у ТОВ «Великоцкое» зробленими у його трудовій книжці вже після 01.06.2008 року.

Однак, вказаний договір не знято з реєстрації центром зайнятості.

Згідно записів у трудовій книжці, Позивач з 06.10.2020 року ніде не працює.

Не зняття з реєстрації центром зайнятості вказаного трудового договору є перешкодою для взяття на облік Позивача, як безробітної особи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним факт розірвання безстрокового трудового договору від 21.02.2008 року № 1, укладеного між Позивачем та Відповідачем, а трудові відносини припиненими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 43, 46 Конституції України, ст. 38 КЗпП України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Міловський районний центр зайнятості, про визнання припиненими трудових відносин за безстроковим трудовим договором задовольнити.

Трудові відносини за безстроковим трудовим договором від 21.02.2008 року № 1 укладеним між ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_3 , визнати припиненими на підставі ст. 38 КЗпП України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області через Міловський районний суд Луганської області.

Згідно п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: