КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-3673/10 Головуючий у 1 інстанції - Савицький О.А.
УХВАЛА

03 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Мараєвої Н.Є., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2010 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 26 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, для направлення до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин вказаного строку.

02 грудня 2020 року до Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому він зазначив, що про наявність оскаржуваного рішення апелянт дізналася лише 25 вересня 2020 року, а підпис, який міститься на звороті повідомлення про вручення поштового відправлення 14 жовтня 2009 року про виклик в судове засідання та повідомлення про призначення розгляду справи на 18 січня 2010 року не належить скаржнику.

Вважаю, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про усунення недоліків апеляційної скарги є надуманими.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005

року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Як вбачається із матеріалів справи, з часу постановлення рішення, а саме, з 18 січня 2010 року до подачі апеляційної скарги, а саме, 26 жовтня 2020 року, пройшло десять років.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, враховуючи зазначене, та те, що представником ОСОБА_1 не наведено підстав, які відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України є належною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апелянту слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суддя -

У х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2010 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з оригіналом апеляційної скарги та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.Є. Мараєва