Справа №: 398/4488/20
провадження №: 2/398/2077/20
УХВАЛА

"04" грудня 2020 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ,

представник позивача-адвокат Гулий Андрій Васильович, адреса місцезнаходження: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, 43,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКОНІКА», юридична адресою: 28000, Кіровоградська область, Олександрійського району, с. Войнівка, вул. Квітнева, 25,

про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної (немайнової) шкоди,

встановив:

Представник позивача-адвокат Гулий А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт перебуванян у трудових відносинах, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 19759,00 грн. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня по день фактичного розрахунку. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну(немайнову) шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Перевіривши відповідно до ст. ст. 175 177 ЦПК України відповідність позовної заяви вимогам закону, суд дійшов висновку, що вказаний позов має бути залишено без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріоритет застосування у даних правовідносинах.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою передбачено два випадки, пов`язані з трудовими правовідносинами, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме:

1) у справах про стягнення заробітної плати;

2) у справах про поновлення на роботі.

При цьому, як вбачається з позовних вимог, позивачем ставляться вимоги про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати, компенсацію втрат частини заробітку, середній заробіток за затримку при розрахунку при зверненні з якими позивач звільнений від сплати судового збору.

Отже, згідно зазгначених норм ЗУ "Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору лишен за вимогу про стягнення заробітної плати.

Велика Палата ВС, розглядаючи справу N 910/4518/16, погодилася з висновком ВСУ (справа N 226/168/15-ц від 30.11.2016 р.) щодо сплати судового збору при вирішенні спору про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, вирішуючи питання по суті, Велика Палата ВС дійшла таких висновків:

- за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП та статей 1, 2 Закону "Про оплату праці" (N 108/95-ВР від 24.03.95 р.) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу, який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури зарплати;

- пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 статті 5 Закону "Про судовий збір" (N 3674-VI від 08.07.2011 р.), згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, судовий збір має бути сплачений позивачем за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовна заява не містить розрахупнку цієї суми, що також суперечить п.3 ч.3 ст.175 ЦПК, відповідно до якої у позовній заяві має бути зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Враховуючи зміст вимоги, такий розрахунок має бути наданий за період, що передує даті подання позову до суду. Саме із розімру такої вимоги має бути сплачений судовий збір за ставкою 1% від суми позову.

Окрім цього, позивач не звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. За цю вимогу судовий збір має бути сплачений у розмірі 1% від заявленої до стягнення суми.

Загальний розмір судового збору за усіма майновими вимогами не повинен бути меншим за 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп. і не більшим 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (10510 грн.).

Також позивач просить встановити факт його перебування у трудових відносинах з ТОВ "Оконіка", що є окремою позовною вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір встановлений у розмрі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже за заявлену позивачем вимогу немайнового характеру має бути сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В даному випадку відсутня квитанція про сплату судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, про встановлення факту перебування у трудових відноснах та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. за вимогу немайнового характеру та ще 1% від суми усіх позовних вимог майнового характеру, але не манше 840 грн. 80 коп.. і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (10510 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначеного недоліку, суд дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху та надати позивачу строк для його усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача-адвокат Гулий Андрій Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКОНІКА» про встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної (немайнової) шкоди.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud1118.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Орловський