Справа № 214/6417/20
2/214/2882/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) адвоката Бражника Дениса Сергійовича (м. Дніпро, пр-т. Петра Калнишевського, 57 оф.12) до Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна 6), Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська 11) про відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з безпідставним притягненням до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бражник В.О. звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 08 вересня 2020 року (надійшла до суду 14 вересня 2020 року), в якій просить суд: стягнути з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої безпідставним притягненням до адміністративної відповідальності, а також 25 000 грн. витрат на правничу допомогу по справам №214/1035/20, №214/1349/20; судові витрати по справі розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України.

21 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Суд зауважує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Зубац проти Хорватії» (ZUBAC v. CROATIA), рішення від 05 квітня 2018 року, наголосив на цінності та важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, попереджатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду.

Під час ознайомлення із змістом та формою позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бражника В.О., судом встановлено, що вона була подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

- дослідженням матеріалів позову встановлено, що предметом спору є відшкодування шкоди, спричиненої органами державної влади (правоохоронними органами), їх посадовими і службовими особами, що визначає можливість визначення альтернативної підсудності за ч.4 ст.28 ЦПК України - за зареєстрованим місцем проживання позивача. При цьому до позову адвокатом Афонасьєвим В.О. не долучено копію паспорту позивача, що б дозволяло ідентифікувати його особу та перевірити підсудність пред`явленого ним позову саме Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області або довідку з адресно-довідкового органу про дійсне його зареєстроване місце проживання;

- позивачем в якості співвідповідача зазначено Полк ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, який не є юридичною особою, не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в силу ст.48 ч.2 ЦПК України не може бути стороною по справі. У зв`язку з цим позивачеві та його представникові слід уточнити коло відповідачів по справі з урахуванням змісту заявлених вимог, статусу учасників спірних правовідносин;

- із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить відшкодувати моральну шкоду, завдану йому незаконними діями інспекторів Полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гончара В.С. та Ткаченка Д.В., однак до матеріалів справи не надає доказів в підтвердження визнання дій вказаних суб`єктів владних повноважень неправомірними, а у випадку їх відсутності не викладає зміст заявлених вимог з урахуванням цього;

- в порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України в позові відсутнє обґрунтування, яким саме чином порушено права та інтереси позивача конкретно кожним з відповідачів, належним чином не викладений зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- до позовної заяви долучено постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, роздруковані з Єдиного реєстру судових рішень з прихованням конфіденційної інформації стосовно сторін, які не є належним чином оформленими судовими рішеннями та не можуть прийматись як докази. У зв`язку з цим позивачеві слід надати суду належним чином оформлені копії постанов суду із гербовою печаткою суду та відмітками про набрання ними законної сили;

- відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Зокрема, позивач повинен викласти обставини та обґрунтувати, чому саме такий розмір моральної шкоди ним заявлений. Натомість позивач цих вимог при пред`явленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року позовну заяву залишено судом без руху. Копію ухвали направлено судом представнику ОСОБА_2 на зазначену ним в позовній заяві адресу, яку він отримав особисто 06 листопада 2020 року, що підтверджується підписом в поштовому повідомленні. Строк для усунення недоліків сплинув 16 листопада 2020 року. Однак, станом на 30 листопада 2020 року жодних уточнених позовних заяв з усунутими недоліками від позивача та його представника до суду не надходило. Жодного інтересу протягом всього часу з моменту надходження позову до суду позивач та його представник не проявляли.

Відповідно до ст.43, ст.44 ЦПК України, позивач як учасник справи у справах позовного провадження, зобов`язаний виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Учасники судового процесу повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відтак, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як наголошує Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Згідно з ч.ч.3, 5, 6 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше 5 днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що позивач не усунув виявлені судом недоліки позову, вказані в ухвалі суду від 21 жовтня 2020 року у встановлений судом строк, який сплинув, заяв про продовження процесуального строку, встановленого судом у випадку неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з огляду на обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином, не подавав, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви разом з копіями доданих до неї матеріалів.

Окремо суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, поверненняпозовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 351, 353, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 адвоката Бражника Дениса Сергійовича до Державної казначейської служби України, Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з безпідставним притягненням до адміністративної відповідальності вважати неподаною та повернути позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви з додатками залишити в матеріалах справи.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвалу суду складено та підписано 30 листопада 2020 року.

Суддя О.І. Євтушенко