Провадження №2з/932/124/20
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ Цитульський В.І. за участю секретаря Батіщевої К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шрамової Вікторії Миколаївни, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява яка була розподілена для розгляду судді Цитульському В.І. та в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилалась на те, що їх невжиття може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності №38451337, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану нерухомість, оскільки, як їй стало відомо від сусідів, ОСОБА_2 запрошує потенційних покупців для огляду і, відповідно продажу квартири.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяву, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до копії договору іпотеки №PML-301/190/2008 від 18.04.2008 укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , остання задля забезпечення належного виконання умов кредитного договору №ML-301/190/2008 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, 29.09.2020 державним реєстратором приватним нотаріусом ДМНО Шрамовою В.М. на підставі договору іпотеки №PML-301/190/2008 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1-2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом: накладення арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Аналізуючи приведені вище норми закону, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Виходячи з того, що заявником до заяви не надано належних доказів на підтвердження твердження щодо вчинення відповідачем по справі дій спрямованих на відчуження квартири, вжиття судом забезпечувальних заходів на даному етапі розгляду справи буде суперечити принципам декларованим інститутом забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шрамової Вікторії Миколаївни, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, передбачено що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвалу складено та підписано 03.11.2020

Суддя В.І.Цитульський