Справа № 183/6713/20
№ 2/183/3879/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 грудня 2020 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому вона просить:

-збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 50 % від суми витрачених коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно з покриттям їх, після фактичного понесення починаючи з дня прийняття судового рішення та до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши подані матеріали, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, звертаючись до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, позивач просить:

-збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 50 % від суми витрачених коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно з покриттям їх, після фактичного понесення починаючи з дня прийняття судового рішення та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак в порушення вказаної норми закону за назвою позову, змістом позовної вимоги заявленої позивачкою та викладення способу захисту прав та інтересів містяться суперечності.

Так, вбачається, що відповідно до копії виконавчого листа виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 08 серпня 2011 року, з відповідача стягнуто аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи з 16.05.2006 року (копія виконавчого листа суду додається).

Тобто, фактично позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження.

З позовної заяви встановлено, що позивач просить збільшити розмір аліментів, що передбачено положеннями ст. 192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто за вказаною нормою матеріального права передбачається збільшення або зменшення розміру аліментів, що вже стягуються, одним із способів чого може бути зміна способу стягнення аліментів, право на який дійсно передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Однак такої вимоги у прохальній частині позову не зазначено.

У порушення зазначених вимог, при зверненні до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 50 %, на утримання неповнолітньої дитини, позивачем не обґрунтовано заявлені нею позовні вимоги, в позовній заяві не міститься посилань на відповідні норми закону та не зазначено можливість їх застосування.

Позивачкою не зазначено та не надано доказів: на підтвердження того, що після ухвалення судом 26 червня 2006 року рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на неповнолітню дитину, змінився її або відповідача матеріальний або сімейний стан (для матері, яка бажає збільшити розмір аліментів, необхідно зазначити докази погіршення її матеріального стану або ж покращення матеріального стану батька дитини); на підтвердження того, що погіршилося її здоров`я або поліпшилося здоров`я відповідача; на підтвердження того, що неповнолітня донька, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на рішення суду, яким з відповідача було стягнуто аліменти та на необхідність збільшення їх розміру, позивачка, всупереч зазначеному, просить знов стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на її користь, однак збільшення мінімальної межі не є підставою для збільшення розміру аліментів в судовому порядку.

Таким чином, позивачу потрібно визначитись зі способом захисту прав або інтересів, передбачених законом.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що порядок стягнення аліментів на утримання дітей та їх розмір врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Також, заявницею заявлено вимог про стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно з покриттям їх, після фактичного понесення починаючи з дня прийняття судового рішення та до досягнення дитиною повноліття, що не передбачено діючим законодавством.

За таких обставин, позивачу необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, конкретизувати їх та навести обгрунтування цих вимог.

Таким чином, вивчивши позовну заяву суддя вважає, що заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зрозуміло спосіб захисту, який позивач обрав для відновлення порушеного права.

Вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

За таких обставин, позивачу пропонується усунути недоліки позовної заяви, виклавши її у новій редакції та надати її копію з додатками відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.