ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Cправа №636/3983/20
Провадження № 2/636/1912/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати аліментів,

встановила:

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 29048,61 грн.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, статтею 28 ЦПК України встановлені категорії справ, для яких передбачено вибір підсудності справи позивачем.

Так, частина 1 статті 28 ЦПК України визначає перелік позовних заяв, що стосуються аліментів, які можуть бути пред`явлені за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, а саме: позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Частиною третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Спір щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, або у позовному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 29048,61 грн.

Тобто, предметом спору в справі, що переглядається, є стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Виходячи з вимог статті 28 ЦПК України, підсудність за вибором позивача для поданого позову про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, законом не передбачена, а отже, вказані позовні вимоги мають розглядатися відповідно до вимог статті 27 ЦПК України, тобто за загальним правилом визначення підсудності.

З витребуваних судом відомостей ГУ ДМС України від 02 грудня 2020 року вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до Орджонікідзевського району міста Харкова.

За таких умов, суду вважає необхідним передати на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст.31, 32, ч. 9 ст.187 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості зі сплати аліментів передати за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (61007, м. Харків, проспект Архітектора Альошина,7).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя: С.А. Оболєнська