Справа № 710/693/20
Провадження № 2/710/314/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Харченко Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Вальчиковської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Відділ у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заявника. Стислий виклад позиції заявника та думки заінтересованих осіб

02.07.2020 до Шполянського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач просив визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на земельну частку (пай) як члену колгоспу ім. Петровського с. Лебедин із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського) в розмірі 2,20 умовних кадастрових гектари на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та зобов`язати Шполянську міську раду об`єднаної територіальної громади (Код ) видати рішення, яким надати ОСОБА_2 (РНОБКПП НОМЕР_1 ) земельну частку (пай) із не витребуваних земельних часток (паїв) із земель колективної власності колгоспу ім. Петровського с. Лебедин.

Позов мотивований тим, що позивачу в 2019 році від адвоката ОСОБА_1 стало відомо, що він має право на земельну частку (пай) як члену колгоспу ім. Петровського с. Лебедин із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського) в розмірі 2,20 умовних кадастрових гектари на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади. Також позивач просить обчислювати строк позовної давності з 2019 року.

Відповідач 31.08.2020 надав до суду відзив, в якому просив відмовити в позові, у зв`язку з закінченням строку позовної давності.

Третя особа у справі надала пояснення, відповідно до яких сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСІІ й отримання державного акта на право колективної власності на землю не с підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСІІ. Якщо трудові відносини таких осіб з колективами виникли на підставі трудового договору, а не членства в цьому колективі, то вони не передбачають права па одержати у власність земельної частки (паю). Право на одержання частки землі мають лише члени таких колективів, які залишались у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу, характеру виконуваної роботи.

02.11.2020 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив змінити підставу позову. Заява мотивована тим, що документ, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) видавався позивачу - ОСОБА_2 , але даний документ є втраченим, і тому існує необхідність змінити підстави позовної заяви, тобто змінити обґрунтування на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги. Отримати дублікат позивач позбавлений можливості.

У судове засідання представник позивача з`явився, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що проти задоволення позову заперечує.

Третя особа в судове засідання з`явився, вказав, що не заперечує одо задоволення позову, так як дійсно на даний час не врегульовано законодавством видача дублікатів сертифікатів.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.07.2020 відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.11.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі наступного.

В суді встановлено, що згідно з записом в трудовій книжці, серія та номер: НОМЕР_2 , 12.04.1992 ОСОБА_2 було прийнято в члени колгоспу ім. Петровського с. Лебедин на роботу в дитячий садок на період декретної відпустки. Запис внесено на підставі Рішення правління №4 від 12.04.1992 (а.с. 13).

Відповідно до архівного витягу з протоколу №2 зборів уповноважених колгоспу ім. Петровського с. Лебедин від 27.11.2019 №869/01-15 зазначено, що у документах за 1998 рік рішення про виключення з членів колгоспу чи звільнення з роботи ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 17).

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 11.12.2019 №29-23-0.3-8877/2-19 було повідомлено, що станом на 1995 рік вартість земельної частки (паю) становить 9472,00 грн. (а.с. 18).

Відповідно до листа Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №29-23-0.360-509/114-19 від 12.12.2019 середній розмір земельної частки (паю) по Лебединській сільській раді із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського) становить 2,20 умовних кадастрових гектари та вартість паю станом на 1995 рік становить 9472 грн. (дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні) (а.с. 19).

Згідно з листом Шполяиської міської ради об`єднаної територіальної громади від 17.02.2020 Шполянська міська рада об`єднаної територіальної громади, як правонаступник Лебединської сільської ради, відповідно до рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади «Про добровільне приєднання територіальної громади села Лебедин до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади» №26-7/УІІІ від 05.10.2018 розглянула заяву адвоката Сучила А.О. та повідомила, що так як у заяві відсутня інформація про сертифікат на право на земельну частку (пай), спершу потрібно встановити право на земельну частку (пай), а потім звернутися до Шполянської міської ради ОТГ (а.с. 22).

Водночас Шполянська міська рада ОТГ 27.02.2020 направила відповідь на заяву ОСОБА_1 , в якій також зазначила про встановлення права особи на земельну частку (пай) в судовому порядку (а.с. 23).

Згідно з листом від 29.04.2020 №29-23-0.360-221/114-20 Відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Державний акт на право колективної власності на землю серія та номер: ЧР 20-2, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Лебедин», Шполянською районною Радою народних депутатів Шполянського району Черкаської області передано у колективну власність 1768.2 гектарів землі, зареєстровано 10.05.1994 в Книзі реєстрації Державних актів на право колективної власності на землю за № 2. Щодо списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) - (додаток №1 до державного акту) такий додаток є невід`ємною частиною до державного акту на право колективної власності на землю та наявний у Відділі: Список прошитий, пронумерований в кількості 31 аркуша та скріплений печаткою і зберігаться у Відділі в складі Державного акту на право колективної власності на землю. При цьому ОСОБА_2 в списках додатку № 1 до зазначеного додатку відсутня. Однак, ОСОБА_2 включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) (а.с. 26).

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія та номер: ЧР 20-2, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Лебедин», Шполянською районною Радою народних депутатів Шполянського району Черкаської області передано у колективну власність 1768.2 гектарів землі. Землю передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Шполянської районної Ради народних депутатів від 31.03.1994 №16-21 (а.с. 27-34).

Згідно з листом від 22.05.2020 №01-41/2157 Шполянською міською радою ОТГ повідомлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) с сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також те, що орган місцевого самоврядування не може видати сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с. 36).

Згідно з листом Відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 17.06.2020 №29-23-0.360-326/114-20 повідомлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП «Лебедин» с. Лебедин та на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 19.05.1997 №227 виготовлявся та видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0232347 на ім`я ОСОБА_2 , про що свідчить підпис власника сертифіката про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) вищевказаній книзі реєстрації (а.с. 143).

Відповідно до розпорядження Шполянської РДА Черкаської області №227 від 19.05.1997 було затверджено вартість земельної частки (паю) у її розмір 2.36 умовних кадастрових гектари КСП «Лебедин» Шполянського району та зобов`язано комісію про проведенню паювання земель колективної власності КСП «Лебедин» оформити сертифікати на право на земельну частку (а.с. 147).

Згідно з листом Відділу у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 14.07.2020 №29-23-0.360-376/114-20 надано завірену копію сторінок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП «Лебедин» с. Лебедин із записом про видачу сертифіката серія ЧР №0232347 на ім`я ОСОБА_2 , яка містить підпис власника сертифіката на земельну ділянку (а.с. 150).

Відповідно до оголошення в газеті «Шполянські вісті» про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія та номер: ЧР 0232347 виготовленого на ім`я ОСОБА_2 - члена КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського), виданого на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації №227 від 19.05.1997 та визнання його недійсним (а.с. 155).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 2 статті 14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно з ч.9 ст.5 Земельного кодексу України 1990 року, в редакції від 22.06.1993, який був чинним на дату видачі державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Лебедин», виданого 10.05.1994, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 22 Земельного кодексу України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до абз. 2 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про судову практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом п.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент одержання КСП «Лебедин» державного акта на право колективної власності на землю була членом КСП «Лебедин», а тому має право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тобто з 10.05.1994. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП «Лебедин» с. Лебедин та на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 19.05.1997 №227 виготовлявся та видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0232347 на ім`я ОСОБА_2 , про що свідчить підпис власника сертифіката про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) у вищевказаній книзі реєстрації. Проте зазначений сертифікат був втрачений, про що наявне оголошення в газеті «Шполянські вісті», а саме про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія та номер: ЧР 0232347 виготовленого на ім`я ОСОБА_2 - члена КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського), виданого на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації №227 від 19.05.1997.Тому позивач звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) як члену колгоспу ім. Петровського с. Лебедин із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського) в розмірі 2,20 умовних кадастрових гектари на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

За змістом п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Також пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Видача дублікатів державних актів на право власності на земельні ділянки та сертифікатів на право на земельну частку (пай) не передбачена жодним нормативним документом.

Одночасно, за змістом ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 має право на земельну частку (пай), але не має можливості підтвердити своє право на цей пай у зв`язку з втратою сертифікату на право власності на земельну частку та наявною прогалиною в законодавстві щодо видачі дубліката сертифіката. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов у цій частині у зв`язку з неможливістю в інший спосіб реалізувати своє право позивачем.

Су критично оцінює твердження відповідача про відмову у позові в зв`язку з пропуском строку позовної давності для звернення до суду, однак підставою для застосування судом строків позовної давності відповідач посилається на те, що позивачу було відомо про наявність у нього права на земельний пай з 1994, вказане стосується первинних позовних вимог позивача.

Однак 02.11.2020 позивач змінив підставу позову у зв`язку з чим факт того, що позивач дізнався про наявність у нього права на земельний пай з 1994 не ставиться під сумнів.

В зміненій позовній заяві йдеться про те, що позивач втратив сертифікат на право на земельну частку (пай), про що подав оголошення до газети «Шполянські вісті» про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія та номер: ЧР 0232347 виготовленого на ім`я ОСОБА_2 - члена КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського).

Відповідач на зміну підстав позову не відреагував та своїх заперечень не надав.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Шполянську міську раду об`єднаної територіальної громади (Код ) видати рішення, яким надати ОСОБА_2 (РНОБКПП НОМЕР_1 ) земельну частку (пай) із не витребуваних земельних часток (паїв) із земель колективної власності колгоспу ім. Петровського с. Лебедин суд вважає, що дана позовна заява не належить до задоволення на підставі наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. № 899-ІV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Отже, повноваженнями щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) наділені органи місцевого самоврядування, перебирати на себе дискреційні повноваження органів місцевого самоврядування суд не вправі, оскільки такі дії виходять за межі повноважень, наданих суду. Тобто ставити питання про зобов`язання Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади видати рішення, яким надати ОСОБА_2 земельну частку (пай) із не витребуваних земельних часток (паїв) із земель колективної власності, не звернувшись до органу владних повноважень, є передчасним.

За таких обставин враховуючи зазначене, в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 14, 41 Конституції України, ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 5, 22, п. 17 Перехідних положень ЗК України, ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, жителькою АДРЕСА_1 , паспорт з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , інші дані про особу суду невідомі, право власності на земельну частку (пай) як члену колгоспу ім. Петровського с. Лебедин із земель колективної власності бувшого КСП «Лебедин» (реформованого із колгоспу ім. Петровського) в розмірі 2,20 умовних кадастрових гектари на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 04.12.2020.

Суддя Н.П. Побережна