Справа № 296/3702/20
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2020 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді - Шалоти К.В., за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 06.05.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) надіслав через підсистему «Електронний суд» до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (далі відповідач, Підприємство), в якій просив стягнути із Підприємства заборгованість по заробітній платі у розмірі 58389 грн. 89 коп. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 23.10.2007 позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та 31.03.2020 був звільнений за власним бажанням, однак в день звільнення відповідач не здійснив виплату заборгованості по заробітній платі у розмірі 8389 грн. 89 коп. у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. 27.05.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/3702/20, яку призначено до розгляду по суті у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

2.2. Позивач в судові засідання, що призначалися на 19.06.2020, 30.07.2020, 09.09.2020, 05.10.2020 та 02.11.2020 не прибув, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місця проживання позивача, повідомлену у позовній заяві, які повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв"язку «адресат відсутній», а також шляхом направлення судових повісток на електронну пошту позивача, яка зазначена у позовній заяві та здійсненням неодноразових дзвінків на номер телефону, зазначений у позовній заяві, на які позивач не відповідав.

2.3. 02.11.2020 представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказував, що заборгованість з виплати заробітної плати відсутня та у зв`язку із систематичною неявкою позивача до суду просив залишити позовну заяву без розгляду.

ІІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

3.1. Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

3.2. Згідно із частиною першою статті 131 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи […] на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

3.3. Відповідно до частини третьої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

3.4. За правилами пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

IV. ПРАКТИКА ЄВРОПЕЙСЬКОГО СУДУ З ПРАВ ЛЮДИНИ

4.1. У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

4.2. Практикою Європейський суд з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

4.3. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007).

4.4. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

4.5. У рішенні у справі «Тойшлер проти Германії» Європейський Суд наголошував, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

V. МОТИВИ СУДУ

5.1. Встановлено, що провадження у цій справі відкрито згідно ухвали суду від 27.05.2020 та призначено до розгляду по суті на 19.06.2020, а в подальшому відкладалося на 30.07.2020, 09.09.2020, 05.10.2020 та 02.11.2020, в жодне з яких позивач у справі не прибув, хоча повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання та електронну пошту, повідомлену суду у позовній заяві, а також шляхом здійснення спроб виклику позивача за номером телефону, зазначеним у позовній заяві, на які позивач не відповідав.

5.2. При цьому, будь-яких відомостей про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або зміну номеру телефону, адреси електронної пошти, як це передбачено ч. 1, 2 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, позивач суду не повідомляв.

5.3. Суд звертає увагу, що в разі якщо судову повістку направлено судом за належною адресою (повідомленою суду стороною) і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на «відсутність (вибуття) адресата», або відмову від одержання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про розгляд справи належним чином.

5.4. Сам лише факт неотримання позивачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом з причин його відсутність (вибуття), не може вважатися поважною причиною неявки в судове засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

5.5. За таких обставин, враховуючи, що позивач жодного разу, після подання позовної заяви у травні 2020 року долею справи не цікавився, жодного разу в судове засідання не з`явився та не проявив будь-якої старанності при захисті своїх інтересів, приймаючи до уваги, що судові повістки, які направлялася на адресу позивача, повідомлену останнім у позовній заяві повернулися підприємством зв`язку з посиланням на «відсутність (вибуття) адресата», що не може вважатися поважними причинами неявки в судове засідання, оскільки зумовлені не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу, відомостей про зміну адреси свого проживання позивач суду не повідомляв, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, Суд дійшов висновку, що позовна заява позивача підлягає залишенню без розгляду на підставі пунктом 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 131, 223, 257, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення заборгованість по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку залишити без розгляду.

2. Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К. В. Шалота