Справа № 527/1993/20
провадження 2/527/674/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником за довіреністю ОСОБА_2 до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна.

У своїй заяві представник позивача зазначив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , виданого Семенівським ВРЕР при УМВС України в Полтавській області 10 березня 2009 року, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір-білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . 10 вересня 2020 року він, як уповноважена на підставі нотаріально посвідченої довіреності особа, звернувся до Територіального сервісного центру МВС №5342 в Полтавській області з метою зареєструвати право власності на транспортний засіб ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 . Листом №31/16-15-1046 від 19 вересня 2020 року ТСЦ МВС №5342 йому було відмовлено у проведенні реєстрації права власності у зв`язку з накладеним арештом на вказаний ТЗ Новомосковським ВДВС. Підстави накладення арешту Новомосковським ВДВС не відомі, оскільки виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_1 є боржником та в рамках якого міг бути накладений арешт, немає. Відомості про наявність обтяжень на транспортний засіб відсутні. 23 вересня 2020 року ним було направлено запит до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про надання письмової інформації про підставу накладення арешту на транспортний засіб ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 . Згідно поштового повідомлення вказаний запит одержаний працівником ВДВС 29 вересня 2020 року, проте відповіді станом на день подання заяви він не отримав, його звернення в телефонному режимі надати відповідь виявилися безрезультатними. Таким чином, законні підстави накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 , відсутні, а тому права ОСОБА_1 як власника ТЗ порушені. Вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Посилаючись на викладене та на порушення прав власника, представник позивача просив суд зняти (скасувати) арешт з автомобіля марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , виданого Семенівським ВРЕР при УМВС України в Полтавській області 10 березня 2009 року, є ОСОБА_1 , накладений Новомосковським ВДВС (адреса: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7. Вих. №В7/8024 від 24.06.2016 року).

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , виданого Семенівським ВРЕР при УМВС України в Полтавській області 10 березня 2009 року, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір-білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ( а.с. 4).

ОСОБА_1 складала довіреності 28 вересня 2020 року серії НОР 453136 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо розпорядження на власний розсуд належним їй автомобілем марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір-білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с 5).

Листом №31/16-15-1046 від 19 вересня 2020 року ТСЦ МВС №5342 ОСОБА_3 відмовлено у проведенні реєстрації права власності у зв`язку з накладеним арештом на вказаний ТЗ Новомосковським ВДВС (адреса: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7 Вих. №В7/8024 від 24.06.2016) (а.с. 7).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 12.09.2020, на автомобіль марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір-білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 накладено арешт Новомосковським ВДВС (адреса: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7. Вих. №В7/8024 від 24.06.2016) ( а.с. 8).

Відповідно до повідомлення Глобинського районного відділу ДВСПСМУМЮ (м. Суми) від 3 грудня 2020 року №18533/15.3-34, станом на 3 грудня 2020 року на примусовому виконанні відсутні будь які виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави чи інших фізичних чи юридичних осіб ( а.с. 18).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником за довіреністю Бабком Сергієм Івановичем про зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.ст. 10,11,12,13, 57-60, 80, 81, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником за довіреністю ОСОБА_2 , до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт з автомобіля марки ВАЗ, модель 2108, 1988 року випуску, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 , виданого Семенівським ВРЕР при УМВС України в Полтавській області 10 березня 2009 року, є ОСОБА_1 , накладений Новомосковським ВДВС (адреса: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7. Вих. №В7/8024 від 24.06.2016 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 );

Представник позивача: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 );

Відповідач: Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) ( місцезнаходження: 51200, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7).

Суддя Т. В. Левицька