РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

позивача, яка одночасно є представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки і піклування Пелешок І. В.

(Справа № 285/3330/20, провадження у справі № 2/0285/1044/20)

розглянув у судовому засіданні у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про вселення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року до суду звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, а також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , з позовом до ОСОБА_5 в якому просять вселити їх у квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони з 2005 року зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , яка була придбана за кредитні кошти. В грудні 2018 року ОСОБА_5 набув зазначену квартиру у власність. На час набуття квартири у власність, ОСОБА_5 було відомо, що в ній зареєстровані особи, один з яких є неповнолітнім. В 2019 році ОСОБА_5 звертався до суду з позовом про визнання їх втратившими право на користування житлом, але в червні 2020 року, після скасування заочного рішення, ним було залишено позов без розгляду.

Позивачі посилаючись на те, що оскільки вони іншого житла не мають, відповідач набуваючи право власності на квартиру знав, що вони там зареєстровані, позовні вимоги про визнання їх втратившими право на користування житлом залишив без розгляду, що в свою чергу свідчить про його згоду на проживання їх в квартирі, а також з метою відновлення прав неповнолітньої дитини на житло, просять позовні вимоги задовольнити.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання судом зловживання позивачами своїми процесуальними правами, оскільки позивачів було виселено та знято з реєстраційного обліку на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2013 року №285/486/13-ц, що свідчить про зловживання своїми правами на судовий захист.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи в судовому засідання просила суд ухвалити рішення з врахуванням інтересів дитини.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2013 року №285/486/13-ц, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 21.11.2013 року, позовні вимоги ОСОБА_6 , якій придбав квартиру на прилюдних торгах 1 жовтня 2007 року і правомірність придбання якої була підтверджена рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.12.2011р., було задоволено частково, а саме: виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та їх неповнолітню дитину ОСОБА_4 З квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення та зобов`язано Новоград-Волинський районний сектор УДСУ в Житомирській області зняти їх з реєстрації (а.с.61-68).

04 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_5 в межах виконавчого провадження в рахунок погашення боргу перед ним з боку ОСОБА_6 , набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , про що було приватним нотаріусом було видано свідоцтво (а.с.7)

Згідно інформаційної довідки №426 від 04.03.2020 р., яку було видано за заявою ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_1 відсутні зареєстровані особи.

Отже, з вищевстановлених обставин вбачається, що відповідач ОСОБА_5 являється власником квартири, з якої на підставі рішення суду було виселено позивачів і в подальшому знято їх реєстрації.

Доводи позивачів, що вони мають право на проживання в квартирі оскільки на час придбання відповідачем квартири вони були в ній зареєстровані, про що було відомо відповідачу, і зняття їх з реєстрації відповідачем відбулось не законним способом, судом до уваги не приймаються.

Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення.

Таким чином, оскільки судове рішення про виселення позивачів набрало законної сили і відбулось їх примусове виселення в рамках виконавчого провадження, чого в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_2 не заперечувалось, тому існують всі законні підстави для зняття їх з реєстрації. При цьому не зняття з реєстрації позивачів в момент їх виселення попереднім власником, або набрання рішенням законної сили про виселення, чи придбання майна новим власником, не наділяє їх правом на користування житлом з якого їх було примусово виселено, оскільки вони таке право втратили з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Таким чином, позивачі звертаючись з даним позовом до суду повинні були надати суду докази з яких можливо було б встановити, якім чином та коли було відновлено їхнє право на користування квартирою після їхнього виселення, а також, яким чином відповідачем ОСОБА_5 порушується їхнє право на житло після набуття ним його у власність.

Отже, оскільки позивачами не представлено доказів на підтвердження того, що вони мають право на користування квартирою, а також, що відповідачем таке право порушено, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про вселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2020 року

Головуючий