Справа № 286/2706/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» Овруцького району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала його матері ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0307894, який виписаний на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.11.1997, мотивуючи тим, що він прийняв спадщину після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк, так як проживав разом з нею на день її смерті. Однак, в оформленні права на спадщину на зазначену земельну частку (пай) йому було відмовлено по причині не пред`явлення правовстановлюючого документа на неї.

В судове засідання позивач не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.07.2012.

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне», розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0307894, який було виписано на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.11.1997, що підтверджується копією листа центру надання адміністративних послуг Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №115 від 08.09.2020.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Він прийняв спадщину після смерті матері на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як проживав та був зареєстрований разом з нею на день її смерті. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельну частку (пай) позивач оформити не може по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.11.1957, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №724 від 17.06.2020, листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Н-83/0-0.29-98/138-20 від 01.07.2020, листом центру надання адміністративних послуг Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області №115 від 08.09.2020, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1168/02-31 від 10.07.2020 та повідомленням Овруцької ДНК №1508/01-16 від 15.09.2020.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Копія витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються Овруцькою районною державною адміністрацією по КСП «Льонок», свідчить, що ОСОБА_2 на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.11.1997 було 03.02.2000 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0307894 члена колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок». Тобто, сертифікат, який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), спадкодавець отримала за життя та відповідно набула права власності на спірну земельну частку (пай).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на земельну часту (пай).

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), який проживає по АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0307894, який виписаний на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.11.1997.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець