Ухвала

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 207/1418/20

провадження № 61-17037ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-Дніпро" нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-Дніпро" нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

В заяві заявник просив видати судовий наказ, яким стягнути з ТОВ «Агробізнес-Дніпро» нараховану, але невиплачену працівникові у встановлений строк, суму заробітної плати у розмірі 961 904,76 грн.

Ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 червня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду у якійпросить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 353 цього Кодексу окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку(пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу не відноситься до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Згідно вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи викладене, у відкритті касаційного оскарження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 червня 2020 року про відмову у видачі судового наказу та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року, ухвалену за результатами апеляційного перегляду зазначеного судового рішення суду першої інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес-Дніпро" нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар