Справа №442/6812/20
Провадження №2-о/442/180/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Любові Володимирівни, -

встановив:

02.11.2020 позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні в ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом більше одного року, а саме - з 15 січня 1970 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння майном, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позову вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . Ще за життя ОСОБА_3 , склала заповіт в її, ОСОБА_1 , користь.

З метою оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., та 11 січня 2018 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р №60 лише на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а на решту (1/2 частку у праві власності на дану квартиру) нотаріус не змогла видати їй свідоцтво з тих причин, що власниками квартири АДРЕСА_1 є заповідачка, ОСОБА_3 та її чоловік, ОСОБА_4 .

Заповідачка, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були чоловіком п дружиною, подружжям, спільно проживали.

Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_5 . Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_3 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4 , так як спільно проживала однією сім`єю з померлим, мала зі спадкодавцем взаємні права та обов`язки, надалі після смерті чоловіка, користувалася даною квартирою, але не переоформила спадщину після його смерті на своє ім`я, в силу свого похилого віку, незадовільного стану здоров`я, відсутності коштів для оформлення спадщини. Після смерті ОСОБА_4 усю допомогу для ОСОБА_3 , яка залишилася одинокою, здійснювала вона, ОСОБА_1 , та її чоловік, ОСОБА_2 . Внаслідок цього, ОСОБА_3 склала в її користь Заповіт .

Коли вона почала оформляти спадщину, виявилось, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 «формально» були розлучені. Хоча ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 - у зареєстрованому шлюбі) та ОСОБА_4 постійно проживали двоє, як подружжя, у даній квартирі, однією сім`єю, вели спільне господарство.

Ще за життя ОСОБА_3 розповідала їй, що вони з чоловіком мали одержати ще одну квартиру, але не встигли, бо відбувся розпад СРСР, а тому вона припускає, що формальне розірвання шлюбу між ними пояснюється тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали на меті отримати ще одну квартиру як розлучені особи. Квартиру АДРЕСА_1 отримувала ОСОБА_3 за своїм місцем праці (Залізничне депо), а ОСОБА_4 у часи радянської влади не отримував квартиру за своїм місцем праці.

ОСОБА_3 вважала, що вона є повноправним власником цілої квартири, а тому у Заповіті зазначила, що заповідає їй не «1/2 частку», а усю «квартиру АДРЕСА_1 ».

Вважає, що ще за життя ОСОБА_3 мала право на спадкування частки після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець-утриманець, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі.

Заінтересовані особи - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та ОСОБА_2 щодо задоволення заяви не заперечили, просили проводити розгляд справи у ї відсутності, про що подали відповідні заяви.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.02.2017 року, виданого Виконавчим комітетом Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Як вбачається з Заповіту, посвідченого 31.01.2012 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, в тому числі квартиру під номером АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 - позивачці по справі.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.01.2018, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В., ОСОБА_1 стала власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 31.05.1996 року власниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим відділом ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому Львівської області.

Згідно Довідки, виданої відділом РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції від 14.06.2007 ОСОБА_3 10.02.1955 уклала шлюб з ОСОБА_4 , а згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_3 , 15.01.1970 - шлюб між ними було розірвано.

Оскільки ОСОБА_4 помер у 1998 році, то слід застосовувати правила спадкування визначені ЦК УРСР, який діяв до 01.01.2004 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті ОСОБА_4 була «непрацездатною особою», їй було 65 років і вона перебувала на його утримуванні.

Як вбачається з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суду необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року.

Згідно довідок КП «ЖЕО» від 20.02.2017 року №1019 та від 20.02.2017 року №1018, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спільно з померлим була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_4 прийняла спадщину, оскільки продовжувала проживати в квартирі, тобто фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.02.2017 року після смерті ОСОБА_4 , 1934 року народження - інформація відсутня. Отже, інших спадкоємців ОСОБА_4 , окрім ОСОБА_3 , не має, заповіту померлий не складав і з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався.

Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 стала одинокою, що підтверджується записами Будинковій книзі від 16.01.1998 р. оформленої на ОСОБА_3 , яка в даній квартирі після смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована.

Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праву спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до абз.3 ч.17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини.

Згідно ч.2 ст.370 Цивільного Кодексу у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року: «Заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном». При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття».

Зважаючи на вище вказане суд вважає, що заявником доведено факт перебування ОСОБА_3 на утриманні у ОСОБА_4 та те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після його смерті, а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-83, 141, 293 ЦПК України суд, -

ухвалив :

Заяву задоволити.

Встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні в ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом більше одного року, а саме - з 15 січня 1970 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння майном, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Любов Володимирівна, юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Хомик А.П.