печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Проскурні А.Г.

справа № 757/54445/18-ц

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи: Палажченко О.О.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 757/54445/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Кива з позовом до Національного банку України про стягнення коштів .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.10.2016 року між ОСОБА_4 який є батьком позивача ОСОБА_1 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00497219, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_1 грошову суму у розмірі 203 300 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору. Також, 21.10.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00502282, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 40000 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору. Крім цього, 21.10.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00502289, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_3 грошову суму у розмірі 201300 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Ю.П. на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно.

На підставі рішення №95-рш від 23.02.2017 Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №743 від 24.02.2017 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

За рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 було відшкодовано 199 903 грн. 53 коп., що стверджується заявою на видачу готівки № 950790 від 02.03.20197.(а.с.18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.19)

24.07.2018 року ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається із вкладів які зберігаються у ПАТ «Платинум Банк».(а.с.20)

13.08.2018 року позивач звернувся до ПАТ «Платинум Банк» із заявою повернення коштів які знаходяться на рахунках, проте ПАТ «Платинум Банк» відмовляється повертати вказані кошти.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач -1 в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач -2 в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 07.10.2016 року між ОСОБА_4 який є батьком позивача ОСОБА_1 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00497219, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_1 грошову суму у розмірі 203 300 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору.

21.10.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00502282, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 40000 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору.

Крім цього, 21.10.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» укладено договір №00502289, про розміщення вкладу «Строковий», відповідно до якого ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» приймає від ОСОБА_4 на вкладний рахунок № НОМЕР_3 грошову суму у розмірі 201300 грн. та зобов`язується 21.04.2017 повернути вклад та сплатити відсотки за користування вкладом 23,5 % річних, що передбачено п.2.2. та п. 2.3. Договору.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Ю.П. на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно.

На підставі рішення №95-рш від 23.02.2017 Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №743 від 24.02.2017 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

На підставі рішення №95-рш від 23.02.2017 Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №743 від 24.02.2017 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24.02.2017 по 23.02.2019 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк».

За рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 було відшкодовано 199 903 грн. 53 коп., що стверджується заявою на видачу готівки № 950790 від 02.03.20197.(а.с.18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.19)

24.07.2018 року ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець померлого ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається із вкладів які зберігаються у ПАТ «Платинум Банк».(а.с.20)

13.08.2018 року позивач звернувся до ПАТ «Платинум Банк» із заявою повернення коштів які знаходяться на рахунках, проте ПАТ «Платинум Банк» відмовляється повертати вказані кошти.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

З 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року запроваджено тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк». Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» власники істотної участі зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов"язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном.

Істотна участь відповідно до положень ч.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) це пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Тобто, власник істотної участі банку особа (особи), яка (і) володіє (ють) прямо та/або опосередковано самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу банку.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону банк та кожний власник істотної участі зобовязані підтримувати норматив достатності (адекватності) регулятивного капіталу банку на рівні, встановленому НБУ. Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону власники істотної участі зобовязані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що при ухвалені судового рішення суд повинен встановити, що майнова шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивачем не надано та в ході розгляду судом не встановлено належних та допустимих доказів підтверджуючих, наявність вини пов`язаних з банком осіб щодо неповернення позивачу грошових коштів, а також, що дії чи бездіяльність осіб призвели до завдання банку шкоди з їх вини.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку. Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків.

Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку.

Таким чином, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, потрібно насамперед довести факт заподіяння йому шкоди заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою.

Посилання позивача на те, що факт заподіяння ПАТ «Платинум Банк» шкоди через порушення відповідачами як власником істотної участі ПАТ «Платинум Банк», Закону України «Про банки і банківську діяльність» не підтверджені належним та допустимим доказами у справі, позивачем не було доведено заподіяння шкоди саме внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, у задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1058, 1066 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Законом України «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст. 10, 11, 12, 19, 76-82, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків та стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Соколов