Провадження №2/337/1656/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.,

за участю секретаря - Сабліної А.А.,

представника позивача Власової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання недійсними пунктів кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - АТ «Банк Форвард»), який мотивує тим, що відповідно до заяви (оферти) №200154938 від 05.07.2018р., вона виклала пропозицію ПАТ «Банк Форвард» укласти з нею кредитний договір на умовах, викладених в заяві (оферті) та умовах надання та обслуговування кредитів Банку, в межах якого: відкрити рахунок у валюті гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів за кредитним договором, надати кредит в сумі, шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового переказу з рахунку згідно з дорученням клієнта. АТ «Банк Форвард» здійснив акцепт вказаної оферти відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, тому відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, між сторонами укладено кредитний договір.

Предметом оферти було отримання позивачем коштів у кредит в сумі 19998,80 грн. на строк 36 місяців, процентна ставка становить 0,01% річних, що відображено в Паспорті споживчого кредиту, додаток до договору №200154938.

Оскільки наданий їй кредит є споживчим кредитом, то на правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», згідно положень частин 1, 2 та 5 ст.18 якого, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Пунктом 4 Паспорту споживчого кредиту передбачені платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, а саме щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%, яка нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі, та плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн., що також нараховуються щомісячно.

Вважає, що вказані умови кредитного договору несправедливими та такими, що порушують її права та законні інтереси, зокрема: наслідком умови кредитного договору щодо сплати позичальником щомісячної комісії за обслуговування Банком кредитної заборгованості у розмірі 797,96грн. (3,99% від 19998,80грн.) всупереч принципу добросовісності є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивачки, яка отримавши кредит в розмірі 19998,80грн. має сплатити Банку за додаткові та супутні послуги за обслуговування кредитної заборгованості 28726,56грн., що перевищує розмір наданого Банком кредиту та процентів за користування цим кредитом; умова кредитного договору щодо сплати позичальником щомісячної плати за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» суперечить ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», яка прямо передбачає безоплатність такої послуги.

Просить визнати недійсними положення оферти та паспорту споживчого кредиту №200154938 від 05.07.2018р. щодо щомісячної комісії у розмірі 797,96 грн. за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 3,99% від загальної суми кредиту, та щодо щомісячної плати за послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн. на день його видачі, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених платежів.

Ухвалою від 18.08.2020р. за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання.

10.09.2020р. до суду від АТ «Банк Форвард» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначає, що 05.07.2018р. позивачка звернулась до Банку з пропозицію, що викладена в п.1 Заяви (оферті) №200154938 від 05.07.2018р. про укладення кредитного договору. Банк акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), визначену у Заяві позивачки, і уклав з нею кредитний договір №200154938, шляхом здійснення дій, які відповідно до п.1.1. Заяви вважаються акцептом оферти клієнта, а саме відкрив позивачці поточний рахунок та надав кредит в сумі 19998,80 грн. Кредитний договір укладений на умовах, викладених в Заяві-оферті, Тарифах про кредитам Банку та Умовах надання та обслуговування кредитів Банку. Усі умови кредитного договору є обов`язковими для позивачки, оскільки із тексту підписаної Заяви слідує, що вона ознайомлена, розуміє і повністю погоджуєтесь з Тарифами та Умовами надання та обслуговування кредитів, які є невід`ємною частиною договору, та положення яких зобов`язалась неухильно дотримуватись. Зокрема позивачка зобов`язалась сплачувати щомісячну комісію протягом строку, на який наданий кредит у розмірі та у строки, визначені у договорі. Таким чином підстави для визнання умов кредитного договору про необхідність сплати щомісячної комісії та плати за послуги «SMS-сервіс» відсутні.

06.10.2020р. від позивачки ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій вона наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Додатково зазначає, що не оспорює факту підписання кредитних документів та отримання кредитних коштів, а також прав Банку на одержання процентів за користування кредитом, але вважає, що умови кредитного договору щодо сплати щомісячної комісії та оплати послуги «SMS-сервіс» є несправедливими. Також зазначає, що Умови надання та обслуговування кредитів Банку розробляються Банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома співробітником банку, а не шляхом надання споживачу ознайомитись з ними на сайті. Твердження відповідача про те, що саме позивачка просила укласти договір з умовами оплати комісії, безпідставні, оскільки Заява-оферта оформлювалась на бланку самого банку і повністю залежала від волевиявлення і дій Банку. Умови надання та обслуговування кредитів не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані нею та нею не визнаються.

Ухвалою суду від 15.10.2020р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засідання представник позивачки адвокат Власова І.Ю. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та у відповіді на відзив відповідача. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність представника відповіла.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними умовами для чинності правочину, передбачені ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ст.216 ЦК України).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст.217 ЦК України).

За змістом ст.11, 202, 626 ЦК України договір є правочином.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.1 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 05.07.2018р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» (правонаступником є АТ «Банк Форвард») укладено кредитний договір №200154938 (Швидкі гроші дистанційний).

За умовами оферти: сума кредиту 19998,80 грн.; строк кредиту 1 097 днів, з 05.07.2018р. по 05.07.2021р.; ставка за кредитом (на строкову частину основного боргу) 0,01% річних; ставка за кредитом (на прострочену частину основного боргу) 0,00001%; щомісячна комісія 797,96 грн.; плата за пропущення платежів: одного 50 грн., двох (підряд) 100 грн., трьох (підряд) 250 грн., чотирьох (підряд) 500 грн. (арк.12, 64-65).

У п. 4 «Інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» паспорту споживчого кредиту, який є додатком до кредитного договору від 05.07.2018р. №200154938, прописано, що за продуктом «Швидкі гроші» фіксована процентна ставка 0,01% річних; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору: 1) щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячна комісія) 3,99%, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі; 2) плата за надання виписок за рахунком клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» - 35 грн. нараховується щомісячно. Загальні витрати за кредитом 29989,82 грн. Орієнтовна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі 49988,62 грн. Реальна річна процентна ставка 103,79% річних (арк.11, 66).

Щомісячна комісія щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості що складає комісійну винагороду Банку в тому числі за: моніторинг надходження коштів на рахунок з метою визначення подальшого їх направлення, зокрема, на здійснення періодичних виплат по договору чи залишення у вигляді позитивного залишку; уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів згідно з запитами клієнта. Комісія сплачується щомісячно за рахунок власних коштів клієнта у відповідну дату платежу згідно з графіком платежу у розмірі, вказаному в Оферті (розраховується від загальної (початкової) суми кредиту за ставкою, зазначеною в паспорті споживчого кредиту) (арк.68 зворот.).

На час укладення сторонами споживчого кредиту в 2018 році ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» діяла у редакції Закону України від 15.11.2016р. №1734-VIII.

Так, у ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка діє у такій редакції з 2017 року, зазначається, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частин 1 та 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», які діяли у такій редакції на час укладення сторонами оспорюваного кредитного договору, реальна річна процентна ставка обчислювалася відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснювали державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначалися загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом були включені, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі, якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягали сплаті споживачем.

Аналіз змістів вищевказаних норм Законів дає підстави для висновку про те, що на момент вчинення сторонами правочину, тобто укладення сторонами споживчого кредиту (2018 рік), чинне законодавство не містило заборони, а навпаки дозволяло фактично включати до загальних витрат за споживчим кредитом комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як убачається із вищевикладеного, до оспорюваного кредитного договору внесена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячна комісія) 3,99%, яка нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день його видачі та складає 797,96 грн., що є платежем ОСОБА_1 за додаткові та супутні послуги АТ «Банк Форвард». Дана щомісячна комісія заявлена банком як обов`язкова для укладення даного договору.

Отже, до загальних витрат за споживчим кредитом включено щомісячну комісію у розмірі 797,96 грн. (3,99%) за обслуговування кредитної заборгованості.

Як слідує із графіка платежів за продуктом «Швидкі гроші» щомісячно позивачу належить сплачувати банку 1389 грн. Дана сума включає: суму погашення тіла кредиту + проценти за користування кредитом + щомісячну комісію у розмірі 797,96 грн. + плату за «SMS-сервіс» - 35 грн.

Щомісячна комісія увійшла до загальних витрат за споживчим кредитом та її загальний розмір за три роки кредитування має скласти 28726,65 грн. (797,96 грн. х 36 місяців).

За положеннями ч.1, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

При цьому суд враховує, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним (ч.4 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Вирішуючи вказаний спір суд враховує, що щомісячна комісія може бути несправедливою при істотному дисбалансі договірних прав та обов`язків сторін, що має місце у даному випадку всупереч принципу добросовісності, та продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими (ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Окрім того, споживач є найбільш вразливою стороною у кредитних правовідносинах.

Так, умови кредитного договору щодо сплати позичальником щомісяця комісії за обслуговування банком кредитної заборгованості у розмірі 797,96 грн., що становить 3,99% від 19998,80 грн., тобто тіла кредиту, є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності наслідком такої домовленості є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду ОСОБА_1 , яка отримавши кредит у сумі 19998,80 грн., має сплатити банку за додаткові та супутні послуги за обслуговування кредитної заборгованості 28726,56 грн., що перевищує розмір наданого банком їй кредиту (19998,80 грн.) та процентів за користування цим кредитом (3,26 грн.) на 8724,50 грн., тобто суму виконання основного зобов`язання.

Посилання представника АТ «Банк Форвард» у відзиві на те, що ОСОБА_1 була ознайомлена, розуміла і повністю погоджувалася з умовами надання і обслуговування кредиту та зобов`язалася неухильно їх виконувати, у тому числі сплачувати щомісячну комісійну винагороду, а також те, що позивач була ініціатором виникнення кредитних правовідносин, не впливають на висновки суду про несправедливість щомісячної комісії та необхідності визнання умов кредитного договору відносно щомісячної комісії у розмірі 3,99% від суми виданого кредиту недійсними з огляду на істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін договірних правовідносин, а не з інших підстав, враховуючи, що позивач не оспорює факт підписання нею кредитних документів та отримання кредитних коштів, а також прав банку на одержання процентів за користування коштами, при цьому позивач не посилається на те, що щомісячна комісія за своєю природою може бути скритими процентами за користування кредитом, хоча реальна річна процентна ставка за кредитним договором прописана на рівні 103,79% річних.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині визнання положень оферти та паспорту споживчого кредиту №200154938 від 05.07.2018р. укладеного між сторонами щодо щомісячної комісії у розмірі 797,96 грн. за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 3,99% від загальної суми кредиту, на день його видачі недійсними, підлягає задоволенню.

Щодо умов кредитного договору про щомісячну плату за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час укладання сторонами споживчого кредиту), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Як вже зазначалось, у паспорті споживчого кредиту (п.4) та в Заяві-оферті, передбачена плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн., яка нараховується щомісячно.

Отже, за такими умовами споживчого кредиту позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність якої прямо встановлена ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому надання інших послуг за вказану плату, умовами договору не передбачено.

Враховуючи вимоги положень ч.1, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладання сторонами споживчого кредиту), оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу Банку, яка за законом повинна надаватися їй безоплатно, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачка сплачувала кошти за обслуговування кредитної заборгованості та послуги «SMS-сервіс», що стверджується рухом коштів по особовим рахунках та розрахунком заборгованості за кредитним договором №200154938 станом на 04.09.2020р., які додані до матеріалів справи.

Зокрема, відповідно до даних виписок по особовим рахункам, відкритим ОСОБА_1 за кредитним договором, та розрахунку заборгованості за кредитним договором №200154938 від 05.07.2018р. станом на 04.09.2020р., сплачені позивачкою кошти за договором розподілені наступним чином: в рахунок погашення кредиту - 3108,83грн., в рахунок погашення процентів за строкову суму 1,22 грн., в рахунок погашення комісії та СМС 2498,88 грн. (арк.76-80).

Також судом встановлено, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. про звернення стягнення на заробітну плату від 29.11.2019р. за виконавчим провадженням №60304860, відкритим за виконавчим написом №2915, виданим 19.08.2019р. приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості, з заробітної плати ОСОБА_1 , яку їй нараховує ТВО Вознесенівського району Департаменту освіти та науки Запорізької міської ради, утримано за грудень 2019р. лютий 2020р. 5020,78грн. (арк.13,14,91).

Тому, як наслідок визнання недійсними умов кредитного договору в частині визначення комісійної плати за обслуговування кредитної заборгованості та в частині плати за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс», належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок здійснених з часу укладення вказаного договору платежів та зарахувати сплачені позивачкою суми у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором по тілу кредиту та процентах за кредитним договором №200154938 від 05.07.2018р.

На підставі викладеного позов ОСОБА_1 слідзадовольнити повністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Повний текст рішення складений 04.12.2020р.

Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсними положення оферти та паспорту споживчого кредиту №200154938 від 05 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» () щодо щомісячної комісії у розмірі 797,96 грн. (сімсот дев`яносто сім гривень 96 копійок) за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 3,99% від загальної суми кредиту, та щодо щомісячної плати за послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн. (тридцять п`ять гривень 00 копійок) на день його видачі.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Банк Форвард» (код ) здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №200154938 від 05 липня 2018 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платежів за щомісячною комісією та послугою «SMS-сервіс», зарахувавши сплачені нею суми цих платежів у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором по тілу кредиту та процентах за кредитним договором №200154938 від 05 липня 2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 105) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в рахунок повернення судового збору 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова