Справа № 727/8133/18
Провадження № 2/727/332/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

02 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Чернівецької міської ради про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Чернівецької міської ради про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою.

Вказана цивільна справа була призначена до розгляду на 07 серпня 2020 року, на 23 вересня 2020 року, на 01 жовтня 2020 року, на 23 жовтня 2020 року, однак позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча була повідомлена про день, час та місце розгляду даної справи, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено.

09.11.2020 року позивачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду даної справи за вказаною в позові адресою.

01 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_4 через канцелярію суду подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачка повторно не з`явилась в судове засідання, про причини неявки суд не повідомляла та не надала заяву про розгляд справи в її відсутності.

01 жовтня 2020 року судом на адресу позивачки ОСОБА_1 направлено лист, в якому зазначалось, що у разі повторної неявки в судове засідання без повідомлення про причини такої неявки, позов буде залишено без розгляду.

Судом поставлено на обговорення питання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивачки ОСОБА_1 в судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, 05.08.2020 року надав суду повідомлення, в якому зазначив, що він, як представник позивачки, здійснював захист інтересів позивачки ОСОБА_1 на підставі ордеру адвоката, який виданий згідно з дорученням для надання вторинної правової допомоги №188 від 26.07.2018 року. Однак, на підставі заяви ОСОБА_1 04.08.2020 року Чернівецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги видано наказ №5п, згідно з яким припинено дію доручення №188 від 26.07.2018 року, а тому в нього відсутні повноваження для подальшого представництва інтересів ОСОБА_1 .

Представник відповідачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечував щодо залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивачки ОСОБА_1 в судове засідання. Крім того, представником відповідачів подано клопотання в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України про вирішення питання про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених відповідачами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 14601,08грн., внаслідок необґрунтованих дій позивачки в разі залишення позову без розгляду. Щодо необґрунтованих дій позивачки, представник відповідачів посилається на те, що розгляд даної справи триває більше двох років в зв`язку з тим, що позивачка, на думку представника,зловживає своїми процесуальними правами, позивачка не з`являлась на всі судові засідання, а представником позивачки подавались клопотання про відкладення розгляду справи, про проведення експертизи, що призводило до затягування розгляду справи. Вказав, що фактично позивачка сама зумовила спір, вводила суд в оману, затягувала розгляд справи, створювала перешкоди опоненту. Просив задовольнити клопотання.

В судове засідання, призначене на 02.12.2020 року представник відповідачів ОСОБА_10 не з`явився, спрямував до суду письмову заяву про завершення розгляду справи в його відсутність. Подане ним клопотання в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України просить задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення (т.1 а.с.38), в яких просив справу розглядати в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Неявка позивачки в судове засідання є її волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

Суд вважає, що оскільки позивачка повторно не з`явилась в судове засідання, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд визнає повторну неявку позивачки в судове засідання без поважних причин та вважає за необхідне залишити позов без розгляду.

Також, слід роз`яснити позивачці, що відповідно до вимог ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Що стосується клопотання представника відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 про вирішення питання про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених відповідачами витрат, пов`язаних з розглядом справи, в сумі 14601,08грн., внаслідок необґрунтованих дій позивачки в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Явка в судове засідання та підтримання позову є диспозитивним правом позивача, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом частини п`ятої статті 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому, у клопотанні про стягнення із позивачки судових витрат представник відповідачів посилається на те, що позивачка та її представник своїми неявками до суду та клопотаннями зловживали процесуальними правами, що призвело до затягування розгляду справи на більше ніж два роки.

Суд вважає, що вказані твердження представника відповідачів є безпідставними, оскільки по справі проводились процесуальні дії, які можливі тільки на підготовчому судовому засіданні. Зокрема, ухвалою судді від 15.08.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 11.09.2018 року витребовувались докази по справі. Ухвалою суду від 26.12.2018 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 25.02.2019 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, при цьому представник відповідачів в судовому засіданні не заперечував щодо надання експерту додаткових матеріалів та залучення до участі в проведенні експертизи спеціаліста інженера-геодезиста. Ухвалою суду від 09.04.2019 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, при цьому представник відповідачів в судове засідання не з`явився, спрямував до суду клопотання, згідно якого просив розглянути клопотання про призначення експертизи в його відсутності. Ухвалою суду від 01.11.2019 року поновлено провадження по справі.

Також, посилання представника відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 на те, що дії позивачки були спрямовані на введення суду в оману та створення перешкод опоненту також є безпідставним, оскільки представник відповідача не зазначає, які саме необґрунтовані дії позивачки ввели суд в оману та створили перешкоди опоненту. Крім того, необхідно зазначити, що будь-яких ухвал про забезпечення позову, які б якимось чином створювали перешкоди відповідачам, по справі винесено не було.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при визначенні суми відшкодування, має виходити з критерію реальності витрат та критерію розумності їх розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях: від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10.12.2009 року, у справі «Гімайдуліна та інших проти України» (пп.3436), від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими (необхідними), а їх розмір обґрунтованим.

Відповідачі та їх представник не довели, що витрати були неминучими та викликаними необґрунтованими діями позивачки.

Клопотання про стягнення судових витрат взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивачки.

Крім того, залишення позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову, а тому не може бути підставою для визнання дій позивачки необґрунтованими.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі №148/312/16-ц.

Суд вважає, що клопотання представника відповідачів взагалі не містить обґрунтувань безпідставності дій позивачки чи зловживання правом на звернення до суду, а сам факт залишення позовної заяви без розгляду не є самостійною підставою для відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України про вирішення питання про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених відповідачами витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивачки, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 142, 223, 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Чернівецької міської ради про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 про вирішення питання про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивачки ОСОБА_1 в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: