МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 483/2670/13-ц Провадження № 22-ц/812/1954/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі - ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представника ТОВ « Фінансова компанія Інвестохіллс Веста`Боровської К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Рак Л.М. в приміщенні того ж суду, за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з заявою про визнання виконавчого листа № 483/2670/13-ц, виданого Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 18 грудня 2013 року про стягнення з нього та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ( далі ПАТ «Банк Форум») в рахунок заборгованості, що виникла станом на 14 серпня 2013 року за кредитним договором № 0479/08/02-КЕ від 23 жовтня 2008 року 27 692 доларів США 41 цент, що еквівалентно 221 345 грн. 43 коп., а також 2 213 грн. 46 коп. в рахунок відшкодування судових витрат таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2013 року в цивільній справі № 483/2670/13-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто в солідарному порядку 27 692 доларів 41 центів, що еквівалентно 221 345 грн. 43 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором та 2 213 грн. 46 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Виконавчий документ до виконавчого органу стягувачем було пред`явлено до виконання своєчасно. Повернення виконавчого документу стягувачеві державним виконавцем відбулось 25 лютого 2016 року.

6 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, згідно з яким до останнього перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 вересня 2019 року було замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» у виконавчому провадженні з виконання вказаного вище рішення суду його правонаступником ТОВ «Фінансова Компанія «ВЕСТА» (після зміни назви ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА»).

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»» було поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа в цивільній справі № 483/2670/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0479/08/02-КЕ від 23 жовтня 2008 року.

11 вересня 2020 року Миколаївським апеляційним судом ухвалу від 30 березня 2020 року у справі № 483/2670/13-ц було скасовано та відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До цього ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на підставі ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року було подано до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. виконавчий лист № 483/2670/13-ц.

12.06.2020 року приватним виконавцем Куліченком Д.О. було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62332992 за вказаним виконавчим документом, а також постанови: про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, а 15.06.2020р. - про арешт на корпоративне право-частку в статутному капіталі.

Заявник з вказаними постановами не згодний, вважає що на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду у справі № 483/2670/13-ц, яка набрала законної сили, виконавчий лист № 483/2670/13-ц поданий ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до приватного виконавця, є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року скасувати та прийняти нову, якою задовольнити його вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , повторюючи доводи своєї заяви, також вказує на те, що згідно протоколу проведення електронних торгів № 500984, 07.09.2020 року приватним виконавцем була продана належна йому на праві власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З постановами, винесеними приватним виконавцем, та протоколом електронних торгів заявник був не згодний, вважав що на підставі постанови Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року, виконавче провадження по справі № 483/2670/13-ц повинно бути закінчено, а тому усно вимагав від приватного виконавця Куліченка Д.О. закінчити виконавче провадження. На що отримав відповідь, що діючим Законом України «Про виконавче провадження» не передбачена така підстава закінчення виконавчого провадження, як прийняття судом рішення про відмову стягувану в продовженні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Крім того не згоден з висновком суду, що скасування ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження, так як у ч. 1 ст. 39 ЗУ від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» є вичерпний перелік підстав коли виконавче провадження підлягає закінченню, і такої підстави як скасування ухвали про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа в ній немає.

Посилаючись на зазначене, а також на положення ч.2 ст. 432 ЦПК України, ч.23 п. 4 Узагальнення судової практики ВССУ №8 від 25 вересня 2015р. вважає, що суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, яке виразилося в неправильному тлумаченні закону та не застосуванні закону, який підлягає застосуванню, що призвело до неправильного рішення у справі про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представниа ТОВ « Фінансова компанія Інвестохіллс Веста» не визнала доводи апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення. Також пояснила, що ТОВ « Фінансова компанія Інвестохіллс Веста» має намір повторно звернутися до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання з інших підстав.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Ухвала суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з останніх в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» в рахунок заборгованості станом на 14 серпня 2013 року за кредитним договором №0479/08/02-КЕ від 23 жовтня 2008 року 27692 доларів США 41 цент, що еквівалентно 221 345 грн. 43 коп., а також 2 213 грн. 46 коп. в рахунок відшкодування судових витрат (т. 1 а.с.51-52).

Судове рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось та 26 листопада 2013 року набрало законної сили.

18 грудня 2013 року на виконання вказаного рішення суду Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 зі строком пред`явлення його до виконання до 27 листопада 2014 року (т. 1 а.с.190-191).

З інформації про виконавче провадження вбачається, що 10 листопада 2015 року виконавчий лист надійшов до державного виконавця та 12 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № 49303839 за вищевказаним виконавчим листом.

25 лютого 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ ФК «Веста» укладено договір № 0002/19/5 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого товариство набуло право вимоги, у тому числі й за кредитним договором № 0479/08/02-КЕ від 23 жовтня 2008 року про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 вересня 2019 року замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» у виконавчому проваджені з виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2013 року в цивільній справі за №483/2670/13-ц його правонаступником ТОВ «ФК «Веста».

Згідно з копією протоколу № 06/08-2019 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Веста» від 06 серпня 2019 року останнє перейменовано на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме виконавчого листа в цивільній справі №483/2670/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0479/08/02-КЕ від 23 жовтня 2008 року.

12 червня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. за заявою ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відкрито виконавче провадження № 62332992 з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 вересня 2020 року скасовано ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі та посилаючись на положення ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд дійшов висновку, що оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2013 року не скасоване та боржником ОСОБА_1 не виконано, а скасування ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження, то відсутні підстави вважати обґрунтованою подану заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Висновки суду відповідають обставинам справи та законодавству, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і зазначеному в тексті ухвали суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Суд першої інстанцій виходив з того, що скасування ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження, а не підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження).

Тобто, встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про прийняття виконавчого документу до виконання чи про закінчення виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При прийнятті остаточного рішення у справі колегія суддів враховує правовий висновок, викладений в постанові Верховного Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 0 листопада 2019р. у справі № 593/841/14-ц.

Посилання апелянт як на підставу для скасування ухвали суду, яка є предметом апеляційного перегляду, на роз`яснення, які містяться в п.4 Узагальнення судової практики ВССУ №8 від 25 вересня 2015р., є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, в даному пункті Узагальнення надані роз`яснення словосполучення " інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме про те, що словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені в ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Із системного аналізу змісту зазначених роз`яснень слід дійти висновку, що до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема, відноситься помилкова видача судом виконавчого листа вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання без вирішення питання про поновлення такого строку.

У даній справі виконавчий лист на виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2013 року було видано 18 грудня 2013 року, тобто до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що свідчить про відсутність помилковості у видачі виконавчого листа судом. На підставі зазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, а 25 лютого 2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Повторне пред`явлення виконавчого листа для виконання в червні 2020р. відбулося з урахуванням ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2020 року про поновлено пропущений строк для пред`явлення цього ж виконавчого документа до виконання, що також свідчить про те, що виконавчий документ, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, не видавався судом вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Слід також зазначити, що правомірність дій приватного виконавця щодо передачі квартири на прилюдні торги під час виконання рішення суду та відмови закінчити виконавче провадження, не є предметом розгляду у даній справі.

Приймаючи остаточне рішення у справі, суд апеляційної інстанції враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland, N 49684/99, § 2)).

Тому, враховуючи, що інші доводи апеляційної скарги фактично відтворюють вимоги, викладені в заяві, з якою ОСОБА_1 звернувся до суду, та містять суб`єктивне тлумачення апелянтом як обставин справи, так і норм діючого законодавства, направлене на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанцій правильно встановлені фактичні обставини справи і застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 03 грудня 2020 року