Провадження № 2-з/522/877/19
УХВАЛА

02 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та про визнання заповіту недійсним та просить суд шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 23.05.2018р. у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 844 визнати недійсним; визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_4 від 11.07.2018р., посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-809.

29 листопада 2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу № 521/19319/19 передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

26 грудня 2019 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси та за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

27 грудня 2019 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (РНКОПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а саме на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 27 кв.м.

Представник позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що невжиття таких заходів може призвести до можливості порушення прав та законних інтересів позивача, так як, на думку позивача, після смерті її батька ОСОБА_3 09 липня 2019 року, їй стало відомо про те, що 23 травня 2018 року він уклав шлюб із відповідачем по справі ОСОБА_2 . Крім цього, 11 липня 2018 року склав заповіт в якому передав своє майно (яке складається з ј частки квартири за адресою АДРЕСА_2 ) на ім`я відповідача, в зв`язку з чим у позивача виникли сумніви у дійсності намірів щодо укладання шлюбу і наявності реального волевиявлення заповідача, адже на час укладання шлюбу і складання заповіту її батько не був здатний розуміти значення своїх дій і не керував ними, беручи до уваги важкий стан здоров`я, нестабільний психологічний стан та ведення антисоціального способу його життя.

02 січня 2020 року провадження у справі відкрито та встановлено загальний порядок розгляду справи.

Як вбачається із наданих суду матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 27 кв.м., на яку позивач просить накласти арешт, зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Отже, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет та ціну позову, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач має зареєстроване місце проживання в Україні. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачеві, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 (РНКОПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а саме на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 27 кв.м.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Суддя Л.М. Чернявська