1Справа № 335/22/20 2-др/335/10/2020
12 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Каравайко В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мазур О.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, понесених, у зв`язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані», ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Адвокат Мазур О.С. звернулася до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані», ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій просить суд вирішити питання про судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, пов`язані із розглядом цивільної справи, після ухвалення судового рішення.
В обгрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що у даній справі 22.09.2020 року було ухвалено рішення, у позовній заяві було зазначено попередній розрахунок розміру витрат позивача на правничу допомогу, проте, враховуючи, що остаточний розрахунок позивача з АО „ЛЕГЕС" на момент подачі позову ще не відбувся та складання акту приймання-передачі послуг було передчасним, належні докази, що підтверджують розмір понесених витрат на правничу допомогу суду надано не було.
У зв`язку з цим, посилаючись на положення ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України, заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті, стягнути з відповідача ТОВ «Алекс Транс Компані» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення у справі, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 року у справі № 335/22/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Алекс Транс Компані» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 48 300 гривень 00 копійок, компенсацію за заподіяння моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень 00 копійок, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги.
В обгрунтування вимог заяви, суду надано акт приймання-передачі послуг від 25.09.2020 року від АО „ЛЕГЕС" ОСОБА_1 , відповідно до якого надані послуги правничої допомоги складаються із: складання та подання до суду позовної заяви у сумі 2000 гривень; складання та подання до суду відповіді на відзив та клопотання про залучення співвідповідача у сумі 2000 гривень; представлення інтересів Клієнта в суді у судовому засіданні 01.09.2020 року у сумі 2000 гривень; представлення інтересів Клієнта в суді у судовому засіданні 01.09.2020 року у сумі 2000 гривень, що разом становить 8000 гривень.
Виходячи з наданих доказів, суд вважає необгрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на представлення інтересів Клієнта в суді у судовому засіданні 01.09.2020 року у сумі 2000 гривень, розмір яких, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послуг, враховуючи, що, як вбачається із протоколу судового засіданні (а.с.154), 01.09.2020 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із першою неявкою залученого співвідповідача, а судове засідання тривало лише дві хвилини. Заявником в обґрунтування підстав для стягнення витрат у зазначеному розмірі не підтверджується доказами вартість двох хвилин участі в судовому засіданні адвоката у 2000 гривень, не зазначено, яким чином заявник оцінювала витрачений час, з якого коефіцієнту за годину/хвилину виходила при підрахунку його вартості у грошовому еквіваленті.
Крім того, у акті приймання-передачі послуг від 25.09.2020 року зазначено двічі надання послуг за представлення інтересів Клієнта у суді 01.09.2020 року, тобто у одному й тому ж судовому засіданні, вартість за кожну з ідентичних послуг визначено у 2000 гривень, а потім сумовано до загального розміру понесених витрат, стягнення яких суд вважає безпідставним.
Поряд з цим, якщо допустити, що у акті приймання-передачі послуг міститься описка, та мається на увазі участь адвоката у іншому наступному судовому засіданні, яке після 01.09.2020 року мало місце 22.09.2020 року, суд вважає необгрунтованим стягнення таких витрат з відповідача, враховуючи, що судове засідання проведено без фіксації судового процесу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у яке сторони у справі подали відповідні письмові заяви, і вартість складання адвокатом такої заяви у 2000 гривень, на переконання суду, не відповідає складності її складання і витраченому часу.
За таких обставин, розмір витрат за участь адвоката у судових засіданнях, заявлених до стягнення з відповідача, у загальному розмірі 4000 гривень, суд вважає необгрунтованим та в цій частині заява не підлягає задоволенню.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із складанням та поданням до суду позовної заяви у сумі 2000 гривень, суд вважає співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом наданих послуг, розміром позовних вимог, тому, на підставі ч. 3 ст. 137 ЦПК України, заява в цій частині підлягає задоволенню.
Разом з тим, складання та подання адвокатом до суду відповіді на відзив та клопотання про залучення співвідповідача, на переконання суду, не потребувало так багато часу і зусиль, як складання позову, що оцінено однаково у 2000 гривень, та такий розмірі витрат не є співмірним зі складністю виконаних робіт, та суд вважає за доцільне зменшити їх розмір до 1000 гривень.
Враховуючи викладене, заява адвоката Мазур О.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, понесених, у зв`язку із розглядом цивільної справи підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача ТОВ «Алекс Транс Компані» на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. В іншій частині заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 43, 49, 58, 60, 62, 64, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мазур О.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, понесених, у зв`язку із розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Транс Компані», ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Січ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя В.В. Калюжна