У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особистих інтересах та як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ) про скасування державної реєстрації права власності, зняття арешту з нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину будинку, -

в с т а н о в и в:

25.11.2020 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів, у якій просить:

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на Ѕ частину будинку АДРЕСА_4 / реєстровий №30766853/ яка була вчинена 23.06.2010 року на підставі Свідоцтва від 21.06.2010 року про придбання ним з прилюдних торгів 1/4 частини вищевказаного домоволодіння /ВМХ 233251/ посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2380 та Свідоцтва від 21.06.2010 року про придбання ним з прилюдних торгів 1/4 частини вищевказаного домоволодіння /ВМХ 233251/ посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2381;

- зняти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_4 , накладений 17.04.2013 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно /№37596256/ .

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_4 ) та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_4 , що належали ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 02 грудня 2020 року провадження у справі не відкрито.

25.11.2020 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на Ѕ частину будинку АДРЕСА_4 .

Вказана заява з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду передана головуючому судді у справі 30.11.2020 року.

У заяві про забезпечення позову вказано, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена тим, що до Херсонського міського суду ОСОБА_4 подав заяву про зняття арешту з 1/2 частини будинку АДРЕСА_4 , який був накладений на час розгляду справи №666/1325/13-ц , рішення по якій набрало чинності. За вказаною заявою Херсонський міський суд 17.09.2002 року відкрив провадження.

У випадку зняття арешту, ОСОБА_4 , незважаючи на наявність рішення суду про скасування його правовстановлюючих документів на 1/2 частину цього будинку , на підставі яких відбулася реєстрація його права власності зможе відчужити свою частину будинку, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, він на теперішний час рахується власником 1/2 частини, рішення суду про скасування його правовстановлюючих документів в ньому не зареєстровано.

Зняття арешту на частину будинку, яка оформлена на ОСОБА_4 , та її наступна реалізація означатиме і реалізацію частину будинку, на яку пред`явлено позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування.

В зв`язку з викладеним, вважає що існує необхідність застосування заходів забезпечення позову та реальна загроза істотного ускладнення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя (суд) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимоги не майнового характеру про скасування державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на Ѕ частину будинку АДРЕСА_4 / реєстровий №30766853/ яка була вчинена 23.06.2010 року на підставі Свідоцтва від 21.06.2010 року про придбання ним з прилюдних торгів 1/4 частини вищевказаного домоволодіння /ВМХ 233251/ посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2380 та Свідоцтва від 21.06.2010 року про придбання ним з прилюдних торгів 1/4 частини вищевказаного домоволодіння /ВМХ 233251/ посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2381, та зняття арешту з 1/2 частину будинку АДРЕСА_4 , накладений 17.04.2013 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно /№37596256/, що не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, щодо визначеності позивача із способами захисту свого порушеного права у позовній заяві при зверненні до суду із позовом і не обґрунтовується об`єднання розгляду заявлених цих позовних вимог разом із вимогами про визнання права власності на спадкове майно.

Крім того, суд, на стадії забезпечення позову не надає оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу до відповідача про визнання права власності позивача та її малолітнього сина на частку в будинку АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом.

Беручи до уваги, що позивач має право визначитися із способом захисту свого права, а також змінити предмет та підстави позову, до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про дійсність ризиків, а тому вважає за необхідне забезпечити позов та накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом спору у справі в межах якої подано цю заяву про забезпечення позову.

Враховуючи положення статті 321 Цивільного Кодексу України, що право власності є непорушним, приходжу до висновку, що обраний захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину спірного нерухомого майна є співмірним з заявленими майновими вимогами у позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особистих інтересах та як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ) про скасування державної реєстрації права власності, зняття арешту з нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину будинку задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_3 ) на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВМХ 223252, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2381 та Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВМХ 223251, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Сперчун О.А. за реєстровим №2380.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Першої Херсонської державної нотаріальної контори та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала складена 02.12.2020 року.

Суддя Є.М. Булах