Справа № 399/10/20
Провадження № 2/399/260/20
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представника позивача ОСОБА_6., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області та сільськогосподарський кооператив "Україна" про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся ОСОБА_1 до Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області та сільськогосподарський кооператив "Україна", в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позову, після уточнення позовних вимог, зазначив, що ОСОБА_2 працювала в колгоспі «Україна» Млинківської сільської ради Онуфріївського району, звідки 15.04.1969 вибула на пенсію як член колгоспу «Україна», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3. У 2011 році ОСОБА_2 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і земельна частка (пай), що знаходиться на території Млинківської сільської ради, яке вона заповіла ОСОБА_1 . Згідно довідки Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області від 31.07.2019, отриманої на адвокатський запит, ОСОБА_2 як члену косгоспу «Україна» не видавалась земельна ділянка на території села, сертифікат на право власності на землю не видавався.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 на момент розпаювання земель КСП «Україна» являлась його членом, та за життя мала право на земельну частку (пай) відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

24 квітня 2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права щодо успадкування земельної частки (паю).

Просив суд врахувати той факт, що про те, що ОСОБА_2 як члену колгоспу «Україна» не була виділена земельна ділянка, йому стало відомо лише після надходження відповіді на адвокатський запит. Тому вважає, що позовна давність ним не пропущена.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11.01.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив слухати справу за відсутності представника відповідача /а.с. 47/.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду пояснення, згідно яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набула права власності на земельну частку (пай), а до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини /а.с. 117-119/.

Представник третьої особи сільськогосподарського кооперативу "Україна" в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30.07.2011 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Комсомольську Полтавської області /а.с.8/.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 21.12.2004 Головатенко О.А. , керуючою справами виконкому Дмитрівської сільської ради міста Комсомольська Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за № 172, яким все своє майно заповідала позивачу ОСОБА_1 /а.с. 9/.

26.01.2012 ОСОБА_5 звернувся до Комсомольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 /а.с. 126/.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 квітня 2017 року, посвідченого Пащенко Т.Б., державним нотаріусом Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори позивачу належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_2 /а.с. 10/.

Згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона вступила в члени колгоспу «Україна» Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області 30 січня 1930 року. Згідно виписки з протоколу засідання комісії по призначенню пенсії та допомоги колгоспникам № 145 від 10.04.1969 ОСОБА_2 призначено пенсію з 15.04.1969 по старості.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого 02 червня 1969 року, ОСОБА_2 як члену колгоспу «Україна» Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області призначена пенсія по старості /а.с. 11/.

Надана Млинківською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області інформація на адвокатський запит свідчить про те, що ОСОБА_2 , 1914 року народження, оформлена на пенсію як член колгоспу «Україна» 15.04.1969. Згідно записів в погосподарській книзі ОСОБА_2 на дату вибуття 15.04.1969 як член колгоспу постійно користувалась присадибною земельною ділянкою в розмірі 0,40 га. Їй як члену колгоспу не виділялась земельна ділянка на території села, сертифікат на право власності на земельну ділянку не видавався, не виділявся та не належав майновий пай на території села /а.с. 12/. За повідомленням відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 397/103-20 від 23.10.2020 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Онуфріївською райдержадміністрацією членам КСП «Україна», що перебував на території Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, сертифікат на ім`я ОСОБА_2 не виготовлявся та не видавався.

Довідкою № 77/1 від 25.06.2020 Млинківська сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області повідомляє, що на території Млинківської сільської ради є в наявності резервні земельні частки (паї). Середній розмір резервної земельної ділянки паю становить 5, 22 га ріллі /а.с. 200/.

Відповідно до листа відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 249/103-20 від 21.05.2020, згідно наявних у відділі даних гр. ОСОБА_2 відсутня у списку громадян та пенсіонерів - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» /а.с. 152/.

Згідно архівного випису № 57/01-47 від 06.07.2020 року виданої архівним відділом Онуфріївської районної державної адміністрації, вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу Україна Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в протоколі зборів уповноважених членів колгоспу «Україна» від 22 березня 1996 року № 2 значиться: залишити 5% фонду землі від загальної площі с/г угідь для резерву; вартість майна розподіляється пропорційно трудового внеску колгоспників починаючи з 1944 по 1966 рік. Оплата праці проіндексована і виражена в карбованцях по рівню оплати 1995 року…. (так в документі) /а.с. 201/.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 02 квітня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_2 не було включено до списку пенсіонерів-членів КСП «Україна». В списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), гр. ОСОБА_2 відсутня /а.с. 202-209/.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до п.1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Крім цього, Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, відповідно до статті 1270 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 06.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_2 дійсно була членом КСП «Україна» але не внесена до списків, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землі членів КСП, та за життя не порушувала це питання. Лише після її смерті, спадкоємцем ОСОБА_1 , який є позивачем по справі, даний факт було встановлено. А в додатку до державного акта на право колективної власності на землю членів КСП «Україна» від 02.04.1996, тобто в списках ОСОБА_2 відсутня. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я за життя не видавався та не реєструвався.

Матеріали справи не містять доказів того, що за життя ОСОБА_2 зверталася до відповідного підприємства чи інших організацій щодо невключення її до списку розпаювання земель КСП чи оскаржувала дії підприємства, в тому числі в судовому порядку, щодо невключення її до цих списків, чи іншим чином порушувала питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючого документу на неї.

З огляду на це, суд вважає, що спадкодавець за життя своє право на земельну частку (пай) не реалізував і, навіть, не намагався реалізувати.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2018 у справі № 392/1660/16-ц зазначає, що судами попередніх інстанцій, вирішуючи спір, встановлено, наявність передумов для набуття спадкодавцем права на земельну ділянку (пай), оскільки раніше вона працювала в КСП і залишилася членом зазначеного підприємства. Водночас, дії підприємства щодо невключення її до списку громадян-членів КСП, які мають право на земельний пай, сама особа за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося. За таких обставин, підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування відсутні, оскільки спадкодавець, такого права за життя не набула.

Аналогічна позиція викладена у постанові ВС від 17.03.2020 у справі № 396/1683/18-ц.

Також, у постанові ВС від 24.03.2020 у справі № 538/302/19-ц, яка розглядалась з подібних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець був членом КСП, яке отримало Державний акт на право колективної власності на землю, також не надано доказів того, що спадкодавець звертався до зборів співвласників, до сільської ради або райдержадміністрації з питанням про включення його до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), чи з позовом до суду, висновки судів про відмову у задоволенні позову є правильними, оскільки особа у період з 1997 року по 2005 рік не виявила бажання отримати земельну частку (пай) і використати своє право на включення її до списку членів.

Разом з тим, у зв`язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні. Отже, на момент смерті ОСОБА_2 ще не стала власником права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності, тому спадкоємці не можуть успадкувати те, що не належало спадкодавцю.

Отже оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набула права на земельну частку (пай), тому і її спадкоємець ОСОБА_1 - позивач по справі не може набути право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Млинківської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області та сільськогосподарський кооператив "Україна" про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 3 листопада 2020 року.

Суддя М.М. Лях