У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу, виданого 17.08.2020 року суддею Деснянського районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з тих підстав, що позивачкою не надано доказів, що відповідач відмовляється утримувати дитину, а також не було враховано той факт, що дитина проживає разом із обома батьками. До заяви про видачу судового наказу заявницею долучено Акт про проживання заявниці з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 . Крім вказаного акту інших доказів на підтвердження того, що дитина проживає з матір`ю, надано не було. Крім того, вказаний акт датований 07.08.2020 року, тобто в період літніх канікул. Разом з тим, дитина навчається у школі № 313 Деснянського району м. Києва. Також відповідно до акту від 07.10.2020 року дитина проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд скасувати судовий наказ від 17.08.2020 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник підтримали подану заяву, просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення заяви, зважаючи на її безпідставність, подали відзив на заяву. Зазначили, що ОСОБА_3 разом з дитиною проживають у Бориспільському районі, де дитина відвідує школу, а заявниця працює. Дійсно, у липні 2020 року дитина проживала разом з батьками, але у серпні 2020 року місце проживання заявниці та дитини було змінено, у зв`язку з чим остання і звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу. На підставі викладеного ОСОБА_3 та її представник просили у задоволенні заяви про перегляд судового наказу відмовити.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, стягувача, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.08.2020 року суддею Деснянського районного суду м. Києва видано судовий наказ за заявою ОСОБА_3 , відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12 серпня 2020 року і до повноліття дитини.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить суд переглянути вказане судове рішення за нововиявленими обставини, посилаючись на те, що заявницею при подачі заяви не було надано доказів на підтвердження того, що дитина перебуває на її утриманні, а також на підтвердження того, що батько не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Частиною 8 статті 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Як встановлено при розгляді даної заяви, на підтвердження викладених у заяві обставин ОСОБА_3 було надано суду, у тому числі, Акт виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 07.08.2020 року про те, що ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданого суду Свідоцтва про право власності на житло від 30.05.2001 року 2/5 частин вказаної вище квартири належить ОСОБА_3 .

Згідно довідки від 06.11.2020 року ОСОБА_5 навчається у 4 класі Іванківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бориспільської районної ради Київської області.

З наведеного вище вбачається, що на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу (12.08.2020 року) малолітній ОСОБА_5 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 .

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування даного факту заявником ОСОБА_1 суду надано не було.

Що стосується наданого заявником Акту про від 07.10.2020 року, складеного ЖЕД-319, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дійсно проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 , то слід зазначити наступне.

Вказаний Акт складений комісією 07.10.2020 року про те, що дитина та батько проживають за вказаною в акті адресою, при цьому не зазначено період проживання вказаних осіб у квартирі. З наведеного суд робить переконливий висновок про те, що саме станом на 07.10.2020 року дитина проживає разом з батьком. При цьому даний акт не дає підстав стверджувати, що на момент звернення до суду з заявою про видачу судового наказу дитина проживала разом з батьком.

Що стосується посилання заявника на судове рішення від 21.07.2020 року, то слід зазначити наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.07.2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Підставою для відмови у задоволенні позову стало те, що позивачкою не було надано доказів на підтвердження проживання дитини з позивачкою та перебування на її утриманні.

Але слід зазначити, що судове рішення було прийнято станом на 21.07.2020 року, а з заявою про видачу судового наказу заявниця звернулася 12.08.2020 року. За вказаний час змінилися обставини життя заявниці, про що вона і вказувала у судовому засіданні, а саме змінилося місце її проживання та проживання дитини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене вище, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є безпідставною та необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 423-429 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.08.2020 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 04 грудня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська