Справа №336/3611/20
пр.№2/336/2286/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
02 грудня 2020 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Жупанової І.Б. секретарки судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 336/3611/20 пр. 2/336/2286/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 13.07.2020звернулась до суду з зазначеним позовом, вказує, що з 14.04.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зазначає, що малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач мешкає окремо. Посилаючись на ті обставини, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання, щодо утримання малолітніх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання надає не в достатній мірі, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 10% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 13.07.2020.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, шляхом направлення судової повістки, за адресою зареєстрованого місця проживання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не направлявся, зустрічного позову в строк наданий судом - не пред`явлено.

Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, позивачка не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що 14.04.2007 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 150, було укладено шлюб між сторонами, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.09.2007, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є сторони по справі.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.09.2013, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого є сторони по справі.

Крім того, сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даний факт не оспорувався відповідачем.

Відповідно до копій довідок, виданих Департаментом реєстраційних послуг ЗМР №№04-28/7-7903, 04-28/7-7904, 04-28/7-7905, 04-28/7-7906 від 09.07.2020, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована разом з малолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний факт не оспорювався відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 , за останні шість місяців останняму нараховано суму грошового забезпечення в розмірі 83 468,40 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про стан здоров`я відповідача чи перебуванні на його утриманні інших осіб, які б свідчили про необґрунтованість розміру позовних вимог чи необхідності часткового їх задоволення.

Водночас, обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

На підставі викладеного, суд вважає заявлені вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно п. 3 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, тож судовий збір належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 7, 10, 13, 19, 89, 143, 141, 200, 206, 207, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50% заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 10% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 13.07.2020.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від попередньої сплати якого позивач звільнена, на користь держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Б. Жупанова