Провадження № 2/761/8537/2020
У Х В А Л А

25 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Саадулаєв А.І., розглянувши питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, про стягнення моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54) з вищевказаним позовом. Позивач просить стягнути на свою користь (три мільярди) гривень моральної та 30012 (тридцять тисяч дванадцять) гривень 60 копійок майнової шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем знаходження Вищої ради правосуддя.

Матеріали справи надійшли до Шевченківського районного суду м. Києва 09 жовтня 2020 року та 15 жовтня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані судді Саадулаєву А.І.

Підставою звернення до суду із вказаним позовом є завдання моральної та матеріальної шкоди позивачу рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/27963/19, яке скасовано постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків - десять днів, з дня вручення вказаної ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали, 16 листопада 2020 року позивачем, через установу зв`язку надано роз`яснення, у яких виклав свою незгоду із процесуальним рішенням - ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року.

В прохальній частині листа позивач просить надумані недоліки вважати виправленими і негайно приступити до розгляду позову по суті вимог, зважаючи на обмежені законодавством строки. Окремо позивач також звернув увагу судді на те, що у випадку залишення цієї позовної заяви без розгляду, вказана ухвала буде оскаржена, як і десятки інших, які апеляційні суди скасовують, що дає підстави позивачу вважати такі ухвали суду витонченою формою катування.

Дослідивши зміст листа позивача, який надійшов у формі роз`яснень, суддя вважає за необхідне зазначити, що його зміст зводиться виключно до незгоди із процесуальним рішенням, винесеним у формі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва, про залишення позовної заяви без руху. При цьому, позивачем, не виправлено жодного із вказаних в ухвалі недоліків.

На думку судді, особисте ставлення позивача та його оцінка дій судді, а у даному випадку незгода із рішенням суду, яке в подальшому, на думку позивача, неодмінно має бути скасованим, не може бути виключною та єдиною підставою для використання механізму, передбаченого ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до положень частини третьої вказаної статті, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак, у даному випадку позивачем не зроблено жодної спроби виконати хоча б один із недоліків, вказаних в ухвалі суду, змушуючи при цьому, суддю самостійно переоцінити висновки судді та переглянути винесену ним же ухвалу, під тиском та тягарем особистого ставлення позивача до винесеної ухвали суду.

Разом із цим, такий підхід є неприпустимим для судді, оскільки веде до втрати незалежності, неупередженості та об`єктивності при винесенні вказаного рішення, позаяк позивачем не зроблено жодної спроби виправити вказані недоліки, а тому суддя позбавлений можливості застосувати положення ч.3 ст. 185 ЦПК України. Крім цього, винесення ухвали про відкриття провадження у справі у даному випадку та за вказаних обставин, означало б перебирання на себе суддею Шевченківського районного суду м. Києва повноважень суду апеляційної інстанції, який власне й виконує функції щодо перегляду рішень суду першої інстанції.

Відповідно до статей 124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються, як і не допускається виконання функцій апеляційного суду судом чи суддями першої інстанції. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна, про стягнення моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: