САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1354/17
Провадження №4-с/726/11/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В. ри секретарі Абрамчук Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Третього відділу ДВС Південно-Західного МУЮ Мокренчука О.В., суд-

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії посадової особи державної виконавчої служби в якій вказує, що 29.05.2020 року старшим державним виконавцем Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мокренчуком Олександром Вячеславовичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 61433896 про визначення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні його дітей.

Скаржник вважає прийняту постанову неправомірною, такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, що регулює діяльність органів державної виконавчої служби у сфері виконання судових рішень, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 02 лютого 2018 року було визначено способи участі батька, ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні його дітей.

Після відкриття виконавчого провадження, певний час, державним виконавцем проводились необхідні дії для забезпечення виконання судового рішення.

Після введення в дію карантинних заходів, скаржник, за власною ініціативою, обмежив побачення із дітьми. Через деякий час, йому стало відомо про закриття виконавчого провадження, з підстав повного фактичного виконання судового рішення.

ОСОБА_1 не погоджується із тим, що судове рішення більше не підлягає примусовому виконанню, наголошує, що виконавцем порушено ряд вимог щодо проведення виконавчих дій. Враховуючи викладене, просить суд визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мокренчуком Олександром Вячеславовичем у ВП № 61433896 та скасувати її як таку, що суперечить вимогам ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», пунктам 5-8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили скаргу задовольнити та скасувати постанову виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Представник ДВС у судовому засіданні пояснив, що дійсно, у період запроваджених карантинних обмежень, було призупинено виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61433896. Однак і скаржник не наполягав на проведенні будь-яких дій. Беручи до уваги, що, близько одного місяця, стягувач не ініціював проведення виконавчих дій, було прийнято рішення про відсутність необхідності примусового виконання судового рішення, а тому виконавче провадження було закрито.

Суд дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку про її обґрунтованість та необхідність задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 02 лютого 2018 року визначено способи участі батька, ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні його дітей, а саме, у вигляді систематичних побачень з дітьми:

- з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосереди та щонеділі з 14 до 16 години за участю матері дитини; перших шість зустрічей після набрання рішенням законної сили провести за участю матері дитини та дитячого психолога; тиждень поспіль під час літніх канікул, З дні поспіль під час зимових канікул - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щосереди та щонеділі з 14 до 16 години за участю матері дитини та за попередньою домовленістю з нею.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 16.05.2018 року рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 2 лютого 2018 року змінено, виключено з мотивувальної та резолютивної частини рішення вказівку про те, що участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щосереди з 14 години до 16 години та щонеділі з 14 до 16 години має відбуватися за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 .

02.03.2020 року Садгірським районним судом м.Чернівці видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання до Третього відділу ДВС у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

04.03.2020 року ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено із актів державного виконавця у виконавчому провадженні № 61433896 у період із 04.03.2020 року по 05.04.2020 року здійснювалось примусове виконання вказаного судового рішення. Із актів встановлено, що у вказаний період, боржник ( ОСОБА_2 ) надавала можливість проведення зустрічі із дітьми, однак ОСОБА_1 на зустрічі не з`являвся, хоча належним чином був повідомлений про проведення виконавчих дій.

Разом із тим, скаржник зазначає, що його не було повідомлено про вчинення виконавчих дій.

Оцінюючи доводи скаржника варто зауважити, що ні у рішенні суду, ні у виконавчому документі не зазначено місце його виконання, що є підставою для застосування вимог частини 2 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини 1-2 ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконання рішення про установлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до пункту 5 розділу IX «Інструкції з організації примусового виконання рішень» якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

У матеріалах справи, зокрема у наданих представником ДВС матеріалах виконавчого провадження, не міститься постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, а також будь-яких відомостей, які б підтверджували виклик сторін виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця побачень. Відсутні також і докази на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про проведення виконавчих дій.

За таких обставин ОСОБА_1 не було відомо місце проведення виконавчих дій, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості приймати в них участь як сторона виконавчого провадження.

Між тим, у справах щодо здійснення одним із батьків прав на спілкування стаття 8 Конвенції передбачає батьківське право на вжиття заходів з метою возз`єднання зі своєю дитиною та обов`язок національних органів влади сприяти такому возз`єднанню настільки, наскільки інтереси дитини передбачають, що має бути зроблено все для збереження особистих стосунків, і, за необхідності, «відновлення» сім`ї; обов`язок держави полягає не у досягненні результату, а у вжитті заходів (див. рішення у справі «Кацпер Новаковський проти Польщі», заява № 32407/13, пункт 74, від 10 січня 2017 року, з подальшими посиланнями).

Представником ДВС в судовому засіданні підтверджено, що державним виконавцем не було проведено повного обсягу передбачених виконавчих дій. Проте, це не є перешкодою, для винесення 29.05.2020 року старшим державним виконавцем Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мокренчуком Олександром Вячеславовичем постанови про закінчення виконавчого провадження № 61433896 про визначення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні його дітей , тому, що скаржник сам уникав зустрічей з дітьми.

Крім цього, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи викладене, неналежне виконання уповноваженою особою ДВС вимог нормативних актів, що встановлюють порядок виконання судових рішень, необґрунтовані та поспішні висновки щодо факту виконання в повному обсязі рішення суду, дають підстави констатувати про незаконність прийнятої постанови про закриття виконавчого провадження та необхідність її скасування.

Саттею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене та відповідно до пункту 5 розділу IX «Інструкції з організації примусового виконання рішень», ст. ст. 1, 2, 4, 15, 18, 28, 39, 40, 41, 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Третього відділу ДВС у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мокренчуком Олександром Вячеславовичем у ВП № 61433896 та скасувати її як таку, що суперечить вимогам ст.64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», пунктам 5-8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Ухвала може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Мілінчук