Справа № 265/8527/19
Провадження № 2/265/522/20
У Х В А Л А

03 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Міхєєва І.М., за участю секретаря судового засідання Дрьомова О.В.,

в ході судового засіданні по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одерій А.С.

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду зазначеної цивільної справи, представником позивача ОСОБА_5 , адвокатом Орєховим М.В., з метою визначення можливості ОСОБА_6 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у момент складення оспорюваного заповіту, було заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої представник позивача просив доручити експертам Державної установи «Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я» у м. Київ.

Відповідач ОСОБА_2 та, її представник адвокат Косенко С.С., не заперечували проти призначення такої експертизи, але просили доручити її проведення іншій експертній установі, зокрема в місті Харків, в КНП «Обласна Клінічна Психіатрична лікарня № 3», мотивуючи строками проведення таких експертиз. Проте, принципово щодо призначення проведення експертизи конкретній експертній установі, свою думку не висловлювали.

Вирішуючи питання про необхідність призначення посмертної судово-психіатричної експертизи по даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами ст. 225 ЦК України правочин, якій дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Вимоги щодо порядку посвідчення заповіту встановлені ст. ст. 1251-1252 ЦК України.

Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2011 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

За змістом положень ст. ст. 103, 104 ЦПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу. експертиза призначається ухвалою суду.

За ч.1 ст. 105 ЦПК України визначено, що обов`язковим призначення експертизи за клопотання хоча б однієї з сторін, якщо необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

У відповідності до вимог п.4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 26 липня 2019 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис 1341.

Згідно виписки із амбулаторної карти хворого, стан ОСОБА_6 під час огляду лікарем 23 липня 2019 року був тяжкий.

Згідно даних спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , остання 23 липня 2019 року о 16-20 хвилин склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Одерій А.С.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, суд вважає за необхідне призначити посмертну судово-психіатричну експертизу по медичних документам та матеріалам справи щодо психічного стану ОСОБА_6 в момент складання нею оспорюваного документа.

Враховуючи, що для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, у відповідності до п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, провадження по цивільній справі необхідно зупинити до закінчення проведення експертизи

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 103-105, 252, 259, 260, 298 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача адвоката Орєхова М.В. задовольнити.

Призначити по цивільній справі № 265/8527/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Одерій А.С. - посмертну судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити запитання:

1.Чи могла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок своєї хвороби та лікування, зазначеного в медичних документах, розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 23 липня 2019 року о 16-годин 20 хвилин.

Проведення експертизи доручити експертам Державної установи «Науково-дослідного інституту психіатрії Міністерства охорони здоров`я» (04080 місто Київ, вулиця Кирилівсьска, 10)

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст.384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 265/8527/19 та медичну картку амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 .

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експерта.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя І.М. Міхєєва