КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
======================================================================
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов договору у вигляді Заяви про приєднання № 542558211 від 04 жовтня 2018 року, відповідачу було надано позивачем кредит в розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 25 червня 2019 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 29196,11 грн., яка складається з: 26689,53 грн. - заборгованість за кредитом, 2446,34 грн. - відсотки за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена), 48,07 - 3% річних на суму простроченого кредиту, 6,19 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

На підставі викладеного в позові, банк просив суд першої інстанції позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги банк зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу та не дослідив те, що в даній справі спірні правовідносини виникли саме між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 та були надані суду всі належні та допустимі докази на підтвердження того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Зокрема в заяві про приєднання №542558211 від 04 жовтня 2018 року, яка підписана відповідачем зазначені всі необхідні дані, такі як вид послуги, вид отриманої картки, номер відкритого відповідачу карткового рахунку, розмір відсотків за користування кредитними коштами, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором.

Зазначені обставини та наявність підпису відповідача на кожній сторінці заяви про приєднання свідчать про те, що останній підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про приєднання разом з договором комплексного банківського обслуговування, всі додатки до нього складають між сторонами кредитний договір, а тому висновку суду першої інстанції про те, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може вважатися складовою кредитного договору спростовуються матеріалами справи та не відповідають положенням чинного цивільного законодавства України.

Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, відкрив поточний рахунок, видав картку та надав кредитні кошти в строк та розмірі встановленому кредитним договором. Однак, позичальник, в свою чергу, систематично порушував умови договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів, що призвело до виникнення у останнього заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду судового рішення.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року справу було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з урахуванням наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між банком і ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (яка разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг) від 04 жовтня 2018 року.

В заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та погодився з ними. Позичальник висловив свою згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Заява підписана позичальником та представником банку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, умов, на яких він укладався, в тому числі і щодо розміру відсотків та штрафних санкцій за користування кредитними коштами, а також строку дії договору та особи позичальника. Наданий позивачем розрахунок не може слугувати підтвердженням укладення кредитного договору, оскільки по суті є письмовим обґрунтуванням заявлених вимог. Стягнення відсотків і штрафних санкцій є похідним від основного зобов`язання, оскільки судом не встановлено факту укладання кредитного договору, суми кредитної заборгованості, розміру відсотків, під які видавався кредит, та строку дії кредитного договору, то позовні вимоги АТ «Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» є не доведеними.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає, оскільки судом першої інстанції належним чином не встановлено характер спірних правовідносин, обставини справи на, які посилається позивач, не пересвідчився в належності та допустимості доказів на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, що призвело до передчасного та помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до заяви про приєднання №542558211 від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 своїм власним підписом засвідчив згоду на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та виявив бажання на відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Відповідно до п. 3.2. вказаної заяви, банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка) за дебитовою-кредитною схемою.

У відповідності до п. 3.4.1. на імя ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та банком надано відповідачу платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї.

Відповідно до п. 6.2. цієї ж заяви, ОСОБА_1 просив банк надати йому кредит для задоволення споживних потреб, в національній валюті шляхом надання відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № НОМЕР_1 та погодився на встановлення наступних параметрів кредитування: бажаний розмір кредиту - 31500 грн., максимальний розмір кредиту 250000 грн., строк кредитування 60 місяців з можливим продовженням на такий же строк.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який містить підпис відповідача та розшифрування особи, яка його підписала (прізвище та ініціали підписанта), вбачається, що сторонами погоджено основні умови кредитування, а саме зазначено тип кредиту, сума кредиту - 250000 грн., строк кредитування - 60 місяців, процентна ставка, відсоток річних - 0,001 %, комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 3,2 % щомісяця від використаної частини кредиту, розмір пені за прострочення чи невиконання зобов`язань за договором. (а.с. 15).

Відповідно до розрахунку сума кредитної заборгованості ОСОБА_1 станом на 25 червня 2019 року становить 29141 грн. 85 коп., з яких: 26689,53 грн. - загальна сума заборгованості (основний борг), 2446,34 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 5,98 грн. - загальна сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування, 48,07 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту, 6,19 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії на отримання вказаного доказу.

Як передбачено у ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів у справі.

Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

За визначенням частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України, як наводилося вище, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, на підставі підписаної відповідачем заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб. Банком свої зобов`язання виконані в повному обсязі, відкрито картковий рахунок з встановленим кредитним лімітом, разом з тим відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за таким договором та не повернув в обумовлені сторонами строки кредитні кошти, що призвело до виникнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з наданим суду розрахунком заборгованості, оскільки він містить всю необхідно інформацію для встановлення розміру отриманого кредиту, містить як дати отримання кредитних коштів, так і дати внесення відповідачем грошових сум на погашення заборгованості. Окрім того наданий суду розрахунок підписаний начальником ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та скріплений гербовою печаткою банку, а тому його достовірність не ставиться під сумнів судом апеляційної інстанції.

Щодо висновків суду першої інстанції, про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним були перераховані грошові кошти на рахунок відповідача, то відкриття поточного рахунку з встановленим кредитним лімітом свідчить про те, що відповідачу надано право розпоряджатися кредитними коштами в межах погодженого сторонами кредитного ліміту та не потребує додаткового зарахування таких коштів на платіжну картку відповідача.

Так, відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу банку слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 4802 грн. 50 коп., з яких: 1921 грн. - сума судового збору сплачена за звернення до суду з позовом, а 2881,50 грн. - сума судового збору сплачена за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 367, 369, 374, 376 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29196,11 грн., яка складається з: 26689,53 грн. - заборгованість за кредитом, 2446,34 грн. - відсотки за користування кредитом, 5,98 грн. - комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена), 48,07 - 3% річних на суму простроченого кредиту, 6,19 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 4802 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач:Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», зареєстроване місце знаходження: вул. Володимирська, 27, м. Київ, 01001, .

Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя-доповідач

Судді: