справа № 208/7304/20
№ провадження 2/208/2135/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої СМ., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

встановлено:

Позивач звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 жовтня 2010 року, але за рішенням суду шлюб 18 жовтня 2019 року розірвано. Від спільного проживання з відповідачем народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 19 вересня 2019 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська був виданий судовий наказ про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки із заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму. Дитина ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю. Весь час з дня народження дитини вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, практично вся її зарплата йде на лікування дитини. Дитина потребує додаткових витрат, крім витрат на її виховання та розвиток.

Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 4 298,92 грн. у якості понесених або таких, що будуть понесені на утриманні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з хворобою дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає частково, згоден на стягнення в розмірі 3500 грн.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року відкрито провадження по справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, але шлюб 18 жовтня 2019 р. за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська розірвано (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 126 (а.с.6).

З відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8).

Згідно до висновку № 307 дитина ОСОБА_5 має захворювання МПР гастроентерошизіс, гіпогангліоз тонкого та товстого кишківника, рецидивуюча спайкова непрохідність та статус дитини інваліда (а.с.9).

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно п.1 ст.3 Конвенції про права дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст.ст.180, 183, 185 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі; участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Аналіз ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини, при цьому оплата додаткових витрат є не правом, а обов`язком батьків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , як батько дитини ОСОБА_6 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які відмінні від звичайних витрат, що охоплюються аліментами, в рівних частках з позивачем. В даному випадку такі додаткові витрати пов`язані з хворобою дитини, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням ст. 180 СК України, та матеріального становища батька.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 141, 180, 185 СК України, ст. ст. 175, 268, 272, 273, 274, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. у якості понесених на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на утриманні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з хворобою дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Суддя Похваліта С. М.