Справа № 419/2245/20
Провадження № 2-о/419/240/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Новоайдарської РДА Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області в інтересах ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Новоайдарської РДА Луганської області, посилаючись на те, що у період з 27.12.2012 року по 03.04.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі. 03.04.2017 року Новоайдарським районним судом Луганської області шлюб між заявником та ОСОБА_3 було розірвано.

Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з травня 2020 року ОСОБА_3 почав систематично проявляти стосовно ОСОБА_2 та їх спільних малолітніх дітей безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, а також вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між заявницею та ОСОБА_3 почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно заявниці, так і стосовно їх спільних малолітніх дітей. Починаючи з травня 2020 року сварки між заявницею та ОСОБА_3 були систематичними, проте не всі зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку. Водночас 22.05.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою, ображав заявницю, спричиняв їй фізичний біль, внаслідок чого заявниця змушена була звернутися до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області. Крім того, 18.10.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою, ображав заявницю, спричиняв їй фізичний біль, внаслідок чого остання змушена була звернутися до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області. Стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 331018 за ст. 173-2 КУпАП, а також проведено бесіду з ОСОБА_3 щодо недопущення скоєння відносно заявниці протиправних дій та винесено терміново-заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 078178 від 18.10.2020 року строком на 7 діб. Малолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово ставали як і жертвою домашнього насильства, так і його очевидцями.

На підставі викладеного, представник заявника, який діє в інтересах ОСОБА_2 , як особи, яка зазнала домашнього насильства, просив суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника адвокат Андрушко К.П. (а.с.19), який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності (а.с.18) в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності заявника (а.с.35).

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином згідно з вимогами ч.ч. 9, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.30).

Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Новоайдарської РДА Луганської області Труняков Є.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заяву підтримав (а.с.36).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_2 з 27.12.2012 року по 13.04.2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 03.04.2017 року, яке набрало законної сили 13.04.2017 року (а.с.8). Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6, 7). При зверненні до суду з даною заявою представник заявника посилався на те, що починаючи з травня 2020 року ОСОБА_3 почав систематично проявляти стосовно ОСОБА_2 та їх спільних малолітніх дітей безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатися на їх адресу нецензурною лайкою, а також вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між заявницею та ОСОБА_3 почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно заявниці, так і стосовно їх спільних малолітніх дітей. Починаючи з травня 2020 року сварки між заявницею та ОСОБА_3 були систематичними, проте не всі зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку. Водночас 22.05.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт, внаслідок чого заявниця змушена була звернутися до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області (а.с.16). Крім того, 18.10.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого заявник змушена була звернутися до Новоайдарського ВП ГУНП у Луганській області (а.с.15). Стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 331018 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.12), а також проведено бесіду з ОСОБА_3 щодо недопущення скоєння відносно заявниці протиправних дій та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 078178 від 18.10.2020 року строком на 7 діб (а.с.14). Також до матеріалів заяви долучено копію термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 078144 (а.с.13).

ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) за вчинення домашнього насильства відносно заявника ОСОБА_2 , що підтверджується копією постанови Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.11.2020 року (а.с.34).

Частиною 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вказаний закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно з п. п. 2, 6 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як колишнє подружжя та особи, які мають спільну дитину (дітей).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Оцінюючи ризики продовження вчинення насильства суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 систематично умисно вчиняє дії психологічного характеру, внаслідок яких може бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису строком на шість місяців.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про видачу або продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

У відповідності до ч. 3 ст. 350-3 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 1, 3, 22, 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 13, 14, 77, 81, 82, 89, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-2, 350-4, 350-5, 350-6, 350-8, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Новоайдарської РДА Луганської області задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яким визначити такі заходи тимчасового обмеження його прав:

- заборонити наближатися ближче, ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про ухвалене рішення повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова