У Х В А Л А

27.11.2020 Справа №607/20399/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, в якій просить: встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 12 червня 1991 року Будківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 9

В обґрунтування заяви посилається на те, що 12 червня 1991 року Будківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 9. Після одруження прізвище чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_6 . У свідоцтві про народження ОСОБА_6 її батько записаний як « ОСОБА_1 ». ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про смерть від 21 серпня 2020 року серія НОМЕР_1 , паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , посвідчення депутата Тернопільської районної ради, посвідчення водія, диплому серії НОМЕР_5 від 20 липня 2005 року прізвище померлого зазначено як « ОСОБА_2 ». У той же час, відповідно до диплому НОМЕР_6 , трудової книжки НОМЕР_7 , перекладеного свідоцтва про народження НОМЕР_8 від 15 лютого 1960 року, ощадної книжки серії НОМЕР_9 , ощадної книжки НОМЕР_10 прізвище померлого російською мовою записано як « ОСОБА_1 ». Під час обміну паспортів радянського зразка на паспорт громадянина України в 1997 році, заявнику та її чоловіку видали паспорти громадянина України українською мовою, в яких їх спільне прізвище російською мовою було зазначено як « ОСОБА_1 ». Проте, українською мовою прізвище дружини зазначено як « ОСОБА_1 », тоді як чоловіка - « ОСОБА_2 ». На 10 сторінці виданого заявнику паспорту громадянина України у розділі «сімейний стан» проставлено відмітку про реєстрацію шлюбу українською мовою, прізвище її чоловіка було вказано як « ОСОБА_1 ».

У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища чоловіка заявник не може належним чином підтвердити, що між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Тому у неї виникли складнощі при реалізації спадкових прав.

За вказаних обставин заявниця зазначає, що усунути вказану помилку можливо лише у судовому порядку шляхом встановлення факту неправильності написання прізвища та його виправлення.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено в пункті 3 Постанови Пленуму, у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

В пункті 10 Постанови Пленуму також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, серед іншого, що відповідно до ст. 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно з п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру записів цивільного стану громадян (п. 2.16 Правил), відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану (п. 2.18 Правил).

Відмова у внесенні змін до актових записів може бути оскаржена у судовому порядку.

ОСОБА_1 не оспорює процедуру розгляду звернення, прийняття чи неприйняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення, що б вказувало на публічно-правовий характер спору. Разом з тим, заявниця просить встановити факт реєстрації шлюбу. ОСОБА_1 , вважає, що під час обміну паспортів радянського зразка на паспорт громадянина України в 1997 році такі помилки у перекладах прізвищ з російської на українську мали масовий характер та будь-яких проблем правового характеру у зв`язку із даною помилкою не виникало, тому вона не зверталися з приводу виправлення такої помилки. Ці помилки в актових записах, які не втрачені та відновленню не підлягають, на які покликається заявниця, не можна вважати безспірними, адже орган, який вчиняв актові записи їх не визнав, оскільки не вніс відповідні зміни.

З огляду на наведене вище, вбачається, що способом відновлення порушеного права, якщо воно мало місце у виниклих між сторонами правовідносинах, є звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із вимогами про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до цих записів.

Суд повинен дослідити обставини, що підтверджують або спростовують факт реєстрації шлюбу заявником, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актових записів, зобов`язання відповідача внести зміни до цих записів.

За таких обставин у відкритті окремого провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту реєстрації шлюбу слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 293, 315, 354, 355 ЦПК України,

суддя,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті окремого провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська