Справа № 361/8662/19
Провадження № 2/361/1428/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 жовтня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення розміру часток в об`єкті нерухомості, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення розміру часток в об`єкті нерухомості, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Позивач зазначала, що в провадженні приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Бурбан Т.М. знаходиться спадкова справа №4/2012 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурбан Т.М. за реєстровим №15 від 10 січня 2012 року, все майно ОСОБА_6 заповідано ОСОБА_1 .

Перелік майна включає, зокрема частину квартири АДРЕСА_2 .

Згідно правовстановлюючого документа на квартиру договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 19 квітня 1996 року ВАТ «Київська універсальна біржа», реєстровий №В2572/4040, частини вказаної квартири передані у спільну сумісну власність ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що діє від своїх неповнолітніх (станом на дату договору) дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 без виділення часток.

З метою прийняття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса в рамках спадкової справи №4/2012, проте їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на частку квартири АДРЕСА_2 , не представляється можливим, через те, що частки співвласників квартири не визначені.

На сьогоднішній день, між співвласниками спірного майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто.

Посилаючись на викладене позивач просила суд визначити за нею частку у розмірі 1/3 (одна третя) квартири АДРЕСА_2 , що належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності, визначити частки в спільній сумісній власності у спірній квартирі між іншими сторонами по справі по 1/6 (одна шоста) частки кожному.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Порхун В.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 19 квітня 1996 року ВАТ «Київська універсальна біржа», реєстровий №В2572/4040, частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передані у спільну сумісну власність ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що діє від своїх неповнолітніх (станом на дату договору) дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 без виділення часток (а.с.8).

Згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською універсальною біржою 19.04.1996 р. за р. №В2572/4040, дата реєстрації 30.10.1996 р., реєстровий №1-4443, книга 45, що підтверджується довідкою КП БМР «Броварське бюро технічної інвентаризації» №1355 від 11 жовтня 2019 року (а.с.13-16).

Відповідно до технічного паспорту, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться квартира загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. (а.с.9-11).

В провадженні приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Бурбан Т.М. знаходиться спадкова справа №4/2012 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті померла залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурбан Т.М. за реєстровим №15 від 10 січня 2012 року, згідно якого все майно ОСОБА_6 заповідала позивачу ОСОБА_1 .

З метою прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса в рамках спадкової справи №4/2012, проте їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на частку квартири АДРЕСА_2 , не представляється можливим, через те, що частки співвласників квартири не визначені (а.с.12).

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб, спадкоємців.

Відповідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із статтею 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що шість співвласників володіли спірною квартирою на праві спільної сумісної власності фактично в рівних частках, тобто по 1/6, так факт смерті одного з співвласників, правонаступником якого стала позивач ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне виділити частини в наступному порядку: 1/3 - за позивачем, по 1/6 - за іншими сторонами.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Також суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі по 376,70 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , частку у розмірі 1/3 (одна третя) квартири АДРЕСА_2 .

Визначити за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 частки в спільній сумісній власності у квартирі АДРЕСА_2 , по 1/6 (одна шоста) частки кожному.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі по 376,70 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський