УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Київський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря Мельник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київський районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

01.12.2020 до суду надійшло клопотання про витребування з Державної прикордоної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію про перетин кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, за період часу з 06.02.2019 по теперішній час та про країни перебування під час його відсутності на території України, витребувати з ГУ ДПС України в Харківській області інформацію про доходи відповідача за його РНОКПП, витребувати з регіонального сервісного центру МВС в Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 26) інформацію про власників автомобілів Toyota ДНЗ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, в клопотанні позивачки відсутні відомості про те, яким чином вказанні відомості можуть підтвердити витрати платника аліментів та у якому розмірі.

Крім того, частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст..84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, у поданому клопотанні про витребування доказів заявником не зазначено про вжиті нею заходи для отримання цих доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Посилання заявника на те, що ця інформація є конфіденційною не звільняє її від обов`язку подання суду доказів звернення із запитами про отримання інформації та, відповідно, надання відповідей на такі запити, що може розцінюватись судом як підтвердженням причин неможливості самостійного отримання доказів. Крім того, суд звертає увагу на те, що клопотання про витребування відомостей з державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону вже розглядався судом та ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 05.10.2020 відмовлено в його задоволенні та звертаючись повторно до суду з таким клопотанням позивач не зазначила нових доводів та підстав.

Виходячи зі змісту статті 84 ЦПК України, відповідно до якої суд може витребувати докази у разі неможливості самостійно надати докази учасником справи, на даний час суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Л. Шаренко