Справа № 462/3437/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 листопада 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

судді Постигач О.Б.

за участю секретаря судового засідання Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 3225,05 дол. США та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.08.2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №601/23-058. Відповідно до п. 1.1 договору кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 32000 дол. США. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові в сумі 32000 дол. США, однак в порушення умов договору позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 25.05.2020 року має: заборгованість за кредитом 2986,50 дол. США та 238,55 дол. США за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Просять позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

В судове засіданя представник позивача не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 30.11.2020 року скерував до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27.07.2005 року ОСОБА_1 звернулась до Львівської філії АКБ «Укрсоцбанк» із заявою на отримання споживчого кредиту на купівлю житла /а.с. 9, 10/.

19.08.2005 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №601/23-058, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 32000 дол. США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 19.08.2020 року /а.с. 4-6/.

Сторони погодили між собою графік погашення позики, що підтверджується додатком до договору кредиту №601/23-058 від 19.08.2005 р. /а.с. 7-8/.

Банк виконав свої кредитні зобов`язання у повному обсязі, натомість ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно кредитного договору зобов`язання та у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору №601/23-058 від 19.08.2005 р. у неї перед банком виникла заборгованість, яка станом на 25.05.2020 р. становить 3225,05 доларів США, з яких 2986,50 дол. США сума заборгованості за кредитом та 238,55 дол. США сума заборгованості за відсотками /а.с. 12-13/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Kабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству (позиція Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року/ справа № 373/2054/16-ц).

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, при цьому сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом також встановлено, що загальними зборами акціонерів 09.03.2010 р. було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 р. ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 р., було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» /а.с. 14-27/.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №601/23-058 від 19.08.2005 р. у розмірі 3225,05 дол. США.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 2102 грн.

На підставі та керуючись ст.ст.3, 12-13, 81, 89, 263-265, 274, 279, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 526-527, 530, 546, 549-550, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України суд-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) 3225 (три тисячі двісті двадцять п`ять) доларів 05 центів США.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_2 ) 2102 (дві тисячі сто дві) гривні судового збору.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Постигач О.Б.