Справа № 183/3974/20
№ 2/183/2934/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
за участю секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження, в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_3 , про визначення часток зі спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, а також за позовом ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визначення часток зі спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно, -
У липні 2020 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, визначивши третьої особою - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Баку О.В., в якому просив суд визнати за ОСОБА_2 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , який складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.01.2006 року, згідно рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина позивача ОСОБА_6 померла.
Після смерті дружини залишилось спадкове майно, в тому числі й вищезазначене домоволодіння.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач та їх діти: ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та старший син позивача - ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини, таким чином єдиним спадкоємцем після смерті дружини є неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У встановлений законом строк позивач, діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Баки О.В. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, а виданий дублікат не відповідає вимогам чинного законодавства, в зв"язку з чим ОСОБА_2 було запропоновано звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Крім того, позивач зазначає, що частка дружини у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно не була визначена окремо, проте всі співвласники вважають, що їх частки у спільному майні є рівними, оскільки ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України прямо передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ніяких інших домовленостей між сторонами, за життя ОСОБА_6 , не встановлювалося, договорів щодо виділу часток із спільного майна не укладалось, рішень суду з цього питання не приймалось.
Отже, позивач наполягає на тому, що частки співвласників будинку складають по 1/3 частині, тому просить в основному позові визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину спадкового майна, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 30 липня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 46-48). Цією ж ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Баку О.В. надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в своїх інтересах, у жовтні 2020 року звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради, в якому просить визначити частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 , та визнати за кожним з них право власності по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , який складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І.
Позов обґрунтований тим, що після смерті ОСОБА_6 ним було виявлено втрату свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.01.2006 року, згідно рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у відповідності до якого їм на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Виданий дублікат свідоцтва про право власності на житло не був прийнятий нотаріусом для видачі свідоцтва про право на спадщину, це й же правовстановлюючий документ не може бути підставою для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому позивачі в судовому порядку просять визнати за ними право власності по 1/3 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , з підстав, визначених ст.. 328,392, ч.2 ст. 272 ЦПК України.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року зазначені позови об`єднані в одне провадження (а.с. 96-97).
В судове засідання позивачі не з`явилися, звернувшись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, одночасно позовні вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Представник Новомосковської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі.
Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 11.01.2006 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Новомосковському БТІ за реєстраційним номером 12900582, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І (а.с. 16-17).
Такі ж відомості щодо власників домоволодіння, підстав набуття права власності, та наявності споруд мітяться у технічному паспорті (а.с. 38-44).
У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Тільки з визначенням часток кожного із співвласників, виникає право спільної часткової власності, у відповідності до вимог ст. 356 ЦК України.
Право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, належить співвласнику, відповідно до вимог ч.1 ст. 370 ЦК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором.
Наявність іншого договору щодо спірного майна не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено.
При цьому, суду в достатній мірі наведено необхідність визначення часток саме в судовому порядку, оскільки один із співвласників помер.
Таким чином, суду доведено, що частки кожного зі співвласників домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на момент його приватизації, були рівними, тобто кожен зі співвласників, зазначений у свідоцтві про право власності на житло набув право власності на 1/3 частку зазначеного житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами.
Вимоги ст. 364 ЦК України передбачають право співвласника самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності.
Стаття 328 ЦК України передбачене набуття права власності на підставах, не заборонених законом.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).
Після смерті ОСОБА_6 приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Бакою О.В. заведено спадкову справу № 83/2019, у відповідності до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину (а.с. 54) після смерті своєї матері, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , - відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с. 55,56).
При цьому, 22 липня 2020 року приватним нотаріусом правомірно відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_6 на частку в праві спільної сумісної, оскільки ним не надано до нотаріальної контори правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.12).
Так, позивачі наполягають на тому, що втратили оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане 11.01.2006 року, згідно рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів, а виданий Комунальним підприємством «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» дублікат свідоцтва, не може бути прийнятий нотаріусом, оскільки виданий не тим органом, що його посвідчував. (а.с. 12,13).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що обидва позови обґрунтовані та підлягають задоволенню. В зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні, і, відповідно, припинити право спільної сумісної власності на спірне майно. А враховуючи ту обставину, що ОСОБА_6 померла, неповнолітній позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину, тому за ним слід визнати право власності на 1/3 частку вказаного домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 200, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_3 , про визначення часток зі спільної сумісної власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, а також позов ОСОБА_4 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визначення часток зі спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.
Визначити частки кожного із співвласників - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 у спільному сумісному майні - домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - рівними, тобто по 1/3 частці вказаного нерухомого майна.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І.
Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: будинку літ. А, загальною площею 145,3 кв.м, житловою площею 84,4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. Г, колодязь літ. я, огорожа 1-6, дворові сходи І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в тридцяти денний термін з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя О.В. Сорока.