РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретаря: Баранюк О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_6 , який постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_6 належало майно, яке складалося з цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0.341 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території П`ятиднівської сільської ради с. П`ятидні Володимир- Волинського району Волинської області.

18.09.2014 року від імені ОСОБА_6 , був складений заповіт посвідчений секретарем П`ятиднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, реєстраційний номер № 36, який не змінено і не відмінено.

Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне йому спадкове майно.

Окрім позивача, є інші спадкоємці - сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які не мають право на обов`язкову частку у спадковому майні.

За життя чоловік втратив правовстановлюючі документи на житловий будинок що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

02 грудня 2019 року позивач звернулася до Володимир-Волинської Державної нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельні ділянки загальною площею 0.341 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території П`ятиднівської сільської ради с. П`ятидні Володимир-Волинського району Волинської області, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв`язку тим, що вона не надала правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0.341 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території П`ятиднівської сільської ради с. П`ятидні Володимир- Волинського району, Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 21 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

13 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 , який частково визнає позов, разом з тим вказує що має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки є інвалідом третьої групи довічно.

11 серпня 2020 року відповідач ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову.

11 серпня 2020 року підготовче провадження у справі було закрите.

16 жовтня 2020 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 було витребувано докази по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та ї представник ОСОБА_2 позов підтримали та просять його задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов визнали частково, не заперечують проти його задоволення в частині, що належить позивачу з урахуванням права відповідача ОСОБА_3 на обов`язкову частку у спадщині.

Розгляд справи проводився у відсутності відповідача ОСОБА_5 відповідно до його клопотання від 11.08.2020 року.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є їхніми дітьми. Дана обставина сторонами не оспорюється та стверджується наявними у справі документами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, та відповідно батько відповідачів, ОСОБА_6 , який постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про його смерть та довідками сільської ради.

При житті ОСОБА_6 належало майно, яке складалося з цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0.341 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані на території П`ятиднівської сільської ради с. П`ятидні Володимир- Волинського району Волинської області. Дана обставина стверджується довідкою сільської ради, копіями державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №125633, витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, технічного паспорта на будинок.

18.09.2014 року від імені ОСОБА_6 , був складений заповіт посвідчений секретарем П`ятиднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, реєстраційний номер № 36, який не змінено і не відмінено, що стверджується копією заповіту, спадковою справою та довідкою сільської ради.

Судом встановлено, що спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, як особа, визначена в заповіті, яка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як особа, яка була зареєстрована та фактично проживала із спадкодавцем на момент його смерті.

Отже, суд приходить до висновку, що вона має право на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини був і являється довічно інвалідом третьої групи, був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем та подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК У країни до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спад кують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Тобто обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту.

Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця) від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014 у справі № 1-1/2014, право на обов`язкову частку у спадщині мають, зокрема, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку у спадщині, як син спадкодавця, який на час відкриття спадщини мав та має у даний час в установленому законом порядку третю групу інвалідності, що стверджується довідкою МСЕК та копією посвідчення на його ім`я, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та який подав у встановленому законом порядку заяву до нотаріуса про прийняття ним спадщини.

Визначаючи розмір обов`язкової частки, суд виходить з того, що у разі відсутності заповіту та спадкування за законом, йому б належало право на 1/3 від усієї спадщини, а тому його обов`язкову частку суд визначає у розмірі 1/6.

За таких обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 5/6 частин усього спадкового майна, що належало спадкодавцеві ОСОБА_6 .

Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує їх з відповідачів пропорційно до частини задоволених позовних вимог, в рівних частинах з кожного.

На підставі викладеного, ст.ст.1217, 1218, 1241 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 серпня 1950 року народження, право власності на 5/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 серпня 1950 року народження, право власності на 5/6 частин земельних ділянок площею 0, 2245 га та площею 0,0996 га, а загальною площею 0,3241 га, розташованих в с.П`ятидні Володимир-Волинського району Волинської області, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та для ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_6 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №125633, в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в користь ОСОБА_1 , частину понесених нею витрат по сплаті судового збору, у розмірі по 931 грн.61 коп. з кожного.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , паспортні дані та номер ІПН не відомі, місце реєстрації АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено 04 грудня 2020 року.

Головуючий /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко