Справа № 462/3901/20 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/2395/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянув без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_5 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

в с т а н о в и в:

В липні 2020 року ОСОБА_5 звернулася в суд з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що внаслідок порушення відповідачами правил утримання майна, недобросовісного ставлення до утримання належної їм квартири, недбалого користування такою, руйнується не тільки фасад офісу власником якого вона є , а й внутрішнє приміщення. Ціна позову складатиме понад триста тисяч гривень. Відтак, з врахуванням наявності спору, можливості відповідачів уникнути відповідальності, просить до набрання законної сили рішенням у справі заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року заяву задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі зазначають, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджують, що в ухвалі відсутні посилання на будь-які докази про те, що відповідачі намагаються відчужити квартиру, а також докази, що підтверджують підставність вимог ОСОБА_5 щодо застосування саме такого виду забезпечення позову. Зазначає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є лише користувачами квартири та не можуть нею розпоряджатися, а ОСОБА_6 не має жодного відношення до квартири, оскільки не є ні власником, ні користувачем. Наголошують на тому, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з позовними вимогами, чого суд першої інстанції не врахував, оскільки ціна позову буде становити 300 000 грн., а вартість квартири складає 2 332 830,00 грн., що стверджується довідкою про надання інформаційно-консультативних послуг, яка долучена до апеляційної скарги. Звертають увагу, що позивач подала позов 07 липня 2020 року та його ціна становить 141 545 грн. За таких обставин заходи забезпечення позову є неспівмірними. Просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Фрусенко А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку із зайнятістю в іншій справі.

Колегія суддів відхиляє зазначене клопотання, оскільки, крім ОСОБА_1 , відповідачами є ще троє осіб, які також не з`явилися в судове засідання. Враховуючи те, що розглядається апеляційна скарга на ухвалу про забезпечення позову, строки розгляду апеляційної скарги скорочені, відтак розгляд апеляційної скарги слід проводити без участі відповідачів чи їх представників.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. (ч.2 ст. 372 ЦПК).

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що має місце спір між позивачем ОСОБА_5 та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.

Предметом позовних вимог є стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача ОСОБА_5 матеріальної шкоди для проведення ремонтно-будівельних робіт по ліквідації наслідків пошкодження приміщення та фасадних елементів (офісу) по АДРЕСА_3 ; моральної шкоди, витрат на проведення експертного дослідження; матеріальних витрат для відновлення відео спостереження, охоронної та пожежної сигналізації офісного приміщення нотаріуса, судових витрат. Ціна позову понад 300 000,00 грн.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі заявили про відчуження належної їм квартири, що стало відомо позивачу як нотаріусу, яка працює у нотаріальній конторі за адресою місця проживання відповідачів.

Судом вірно зазначено, що у випадку задоволення позовних вимог, але відчуження квартири відповідачами, призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду. Окрім цього, бездіяльність відповідачів щодо не проведення ремонтних робіт, що є наслідком руйнування фасадної стіни будинку, може створити аварійну ситуацію для всіх мешканців будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені у ст.150 ЦПК.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 прописано, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Щодо доводів апелянта в частині не співмірності заходів забезпечення позову, суд зазначає, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову-заборона відповідачам вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 . В даному випадку не йдеться про арешт квартири з метою звернення стягнення на неї, а зобов`язання відповідачів нести відповідальність, якщо рішення суду буде постановлено на користь позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють до повного виконання рішення суду. З метою надати можливість відповідачам відчути свою відповідальність та обов`язок бережного ставлення до чужого майна ( у випадку, якщо рішення суду буде у користь позивача), відповідачі будуть обмежені у реалізації своїх прав з метою уникнення відповідальності. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову є справедливим щодо обох сторін спору.

Ухвалюючи рішення про забезпечення позову, судом першої інстанції належно взято до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», співставлення обсягу позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач ОСОБА_5 , яка звернулася із заявою про забезпечення позову, позовним вимогам.

ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів» прописано, що ефективний засіб-це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.( ч.5 ст. 268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк