АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Чернівці

справа № 726/1196/20

провадження 822/966/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

судді: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 1 жовтня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Проскурняк І.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. У сторін народилася донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У серпні 2019 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини і донька залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В подальшому,подала до суду заяву про зменшення позовних вимоги з 3 000 гривень до 2 000 гривен, які і просила стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 01 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1859 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням майнового стану відповідача та обов`язку обох батьків утримувати дитину, підлягає визначенню розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1859 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки в розмірі 930 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права та неправильного застосування норм процесуального права, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду, викладені у рішення не відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що сплата аліментів в розмірі 1859 гривень щомісячно на дитину для нього є непосильною, оскільки він на даний час не працює, на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою, а він, є інвалідом 3 групи з дитинства. Апелянт погоджується сплачувати аліменти в розмірі 930 гривень.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 13 серпня 2020 року ОСОБА_4 проживає біля матері по АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні(а.с.9).

Довідкою до акту огляду медико соціального експертною комісію №450176 від 26.02.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства ІІІ групи інвалідності (а.с.22).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ч. 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою доньку ОСОБА_4 , а тому з нього на користь позивачки підлягають стягненню аліменти.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи обставини, передбачені статті 182 СК України, прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1859 гривень є необхідним та достатнім.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим аргумент апеляційної скарги про те, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 930 гривень на дитину.

Апелянтом не враховано, що прожитковий мінімум, визначений законом на дітей відповідного віку не є сталим та постійно змінюється.

Норми СК України не передбачають обов`язок батьків утримувати дітей в рівних частках.

Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум.

Окрім того, відповідачу не заборонено працювати, він не довів суду, що в нього немає реальної можливості влаштуватися на роботу або що перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний.

Доводи апелянта про те, що у нього на утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою за віком, є безпідставними, оскільки мати відповідача отримує пенсію, а не знаходиться на утриманні апелянта. Жодного іншого доказу на підтвердження факту утримання матері відповідачем суду надано не було.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції правильно встановив та врахував обставини, визначені в статті 182 СК України, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також ту обставину, що дитина проживає разом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат, а тому призначення аліментів у розмірі 1859 гривень не порушить принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дітей. Також слід зазначити що вказана сума становить прожитковий мінімум, встановлений в державі для дитини відповідного віку і буде відповідати інтересам забезпечення дитини.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надано належної оцінки та вони не спростовують висновків суду першої інстанції. Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 1 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна