Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3028/20
Провадження №: 2/332/1610/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)( місцезнаходження : м.Запоріжжя вул. Василя Сергієнка, 48-А ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленному законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Положеннями ст. 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, умовою для нарахування пені на заборгованості по аліментам є вина боржника в її утворені. Згідно роз`яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
При вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст. 12,81 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, відповідач в судове засідання не з`явився, а отже, він не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, зокрема, відсутні докази того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, у зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача ОСОБА_2 неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчислені загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти признаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки(пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15. Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 та у справі № 6-300цс16, які розглянуті ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258-273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн. в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік