РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року Провадження №2-о/425/131/20

Справа № 425/2801/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар: Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кремінська державна нотаріальна контора, Рубіжанська міська рада Луганської області, Варварівська сільська рада Кремінського району Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської із заявою, заінтересовані особи: Кремінська державна нотаріальна контора, Рубіжанська міська рада Луганської області, Варварівська сільська рада Кремінського району Луганської області, якою, після зміни предмета заяви, просила встановити факт її постійного проживання з чоловіком ОСОБА_2 з 20 лютого 2009 року до 19 липня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Заявниця подала заяву в якій просила розглянути справи без її участі. Представники заінтересованих осіб у поданих заявах також просили розглянути справу без їх участі, заперечень щодо задоволення заявлених вимог не надходило.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиції учасників справи.

Позиція заявника полягала у тому, що 20 лютого 2009 року між нею та ОСОБА_2 , був укладений шлюб, під час шлюбу у них народилась дитина і вони всі разом проживали за однією адресою в місті Рубіжне. У 2014 році чоловік заявниці зник, був визнаний судом безвісно відсутнім з 19 липня 2014 року. А у 2018 році заявниця отримала свідоцтво про смерть згідно з яким, її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина, і заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки не надала доказів на підтвердження спільного проживання з чоловіком за однією адресою на момент його смерті, а згідно даних паспорту, її чоловік був зареєстрований в селі Варварівка Кремінського району луганської області. Також повідомила, що метою встановлення зазначеного факту є оформлення права на спадщину.

Представники заінтересованих осіб проти задоволення заяви не заперечували.

Оцінка суду щодо фактів.

На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:

Двадцятого лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрованим шлюб (а.с. 6).

Під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_5 (а.с. 7).

За твердженнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 та їх сином ОСОБА_5 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 , з часу реєстрації шлюбу до часу зникнення ОСОБА_9 у липні 2014 року (а.с. 40,41,42).

У зв`язку із зникненням ОСОБА_2 , саме заявниця, його дружина, звернулась до суду із позовом про визнання його безвісно відсутнім і рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 03 квітня 2017 року її вимоги були задоволені. Зазначене рішення містить відомості про те, що за фактом зникнення її чоловіка було відкрито кримінальне провадження, а самого ОСОБА_9 було визнано безвісно відсутнім з 19 липня 2014 року (а.с. 8).

А 14 вересня 2018 року, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про смерть свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті вказано: Україна, Луганська область, водойм на автошляху с. Сиротине м. Лисичанськ (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 , залишилась спадщина у вигляді рухомого майна автомобіля. І 16 квітня 2019 року, ОСОБА_10 , діючи в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина, звернулась до державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке лишилось після смерті ОСОБА_2 . Проте постановою від 31 липня 2019 року їй було відмолено, оскільки нею не було надано документів підтверджуючих факту проживання разом з померлим за однією адресою на момент його смерті (а.с. 10-11).

Тож, з огляду на встановлені судом обставини у їх сукупності, суд не має жодних сумнівів у тому, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 , з 20 лютого 2009 року до 19 липня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу (який складає шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. З огляду на положення частини другої статті 1220 цього ж кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

З огляду на це, та положення частини другої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті, у зв`язку з відсутністю визначеного законом іншого порядку встановлення такого факту, слід розглянути по суті.

Оцінка суду щодо права.

Відповідно до положень частини першої статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується вільний вибір місця проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з положеннями статті 29 та 310 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; фізична особа має право вільно обирати собі місце проживання та змінювати його, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Чинне законодавство України не містить визначення такого поняття як "постійне місце проживання", але з огляду на те, що заявниця довела той факт, що єдиним її місцем проживання, починаючи з 20 лютого 2009 року й до цього часу є будинок АДРЕСА_1 , в якій вона постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , за його життя (тобто до моменту його зникнення), суд вважає за можливе встановити той факт, що заявниця постійно проживала разом із ОСОБА_2 за зазначеною адресою з 20 лютого 2009 року до 19 липня 2014 року.

Отже, керуючись статтями 2,10,19,23,34,76-113,182-183,258-259,263-265,268,272-273,293-294,315, 319,351,355, Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кремінська державна нотаріальна контора, Рубіжанська міська рада Луганської області, Варварівська сільська рада Кремінського району Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у будинку АДРЕСА_1 , з 20 лютого 2009 року до 19 липня 2014 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Суддя Д.С. Коваленко