РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/9196/19

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 припинити та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, за час спільного проживання ними була придбана однокімнатна квартира в АДРЕСА_2 . Право власності на яку було зареєстровано на відповідача. Спору з приводу поділу квартири не було, однак в лютому 2019 року їй стало відомо, що відповідач має намір відчужити квартиру, яка була придбана у шлюбі за спільні кошти.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25 червня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року за клопотанням представника відповідача було зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року було відновлено провадження та призначено справу о розгляду на 17 лютого 2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти проведення заочного розгляду по справі.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони з 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року розірвано.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положеннями ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з положеннями ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Із роз"яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.23, п.24 Постанови від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов"язаннями, що виникли в інтересах сім"ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Отже, за загальним правилом, придбане сторонами під час шлюбу майно є їх спільною сумісною власністю, а отже може бути розподілене між ними.

Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Судом встановлено, що за період шлюбу сторонами набуто: квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 3.03.2019 року.

Згідно відомостей про право власності судом встановлено, що право власності 26 березня 2007 року було зареєстровано на ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, ВЕЕ № 486769 р№ 559 від 1.03.2007 року, посвідченого Приватним нотаріусом Киселюк О.В. Рівненського міського нотаріального округу.

Зважаючи на викладене, з урахування доведеним обсягом спільного сумісного майна подружжя, що підлягає поділу судом визнається квартира АДРЕСА_1 , яка підлягає виділенню по 1/2 частці за кожним із співвласників та припиненням права спільної сумісної власності.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., у зв`язку із задоволенням позову він підлягає до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити повністю.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Виділити у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 .

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 припинити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 07 грудня 2020 року.

Суддя -