ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2020 року м. Чернівці

справа № 727/8379/19

провадження 22-ц/822/927/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 вересня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 січня 2020 року.

Заяву обґрунтовував наступним. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 січня 2020 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8246 грн. 40 коп. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 січня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 35113 грн. 20 коп.

Зазначив, що він офіційно не працевлаштований і його єдиним доходом являється отримання пенсії по інвалідності. Також, з його пенсії щомісячно утримується 50 % на сплату аліментів. Тобто, в нього залишається невелика кількість коштів для власного існування. Вказав, що він провів оплату 08 липня 2020 року у розмірі 2550 грн. та 48899 грн. 84 коп. на користь ОСОБА_2 .

Він не працює, доходів окрім пенсії не має, а частина пенсії вже стягується для погашення суми аліментів, він є інвалідом ІІІ групи.

Посилаючись на зазначені обставини, просив розстрочити виконання вказаного рішення суду на один рік до 13 серпня 2021 року рівними частинами, а саме: до 13 вересня 2020 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 жовтня 2020 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 листопада 2020 року - 2926 грн. 10 коп.; до 13 грудня 2020 року 2926 грн. 10 коп.; 13 січня 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 лютого 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 березня 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 квітня 2021 року 29 26 грн. 10 коп.; до 13 травня 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 червня 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 липня 2021 року 2926 грн. 10 коп.; до 13 серпня 2021 року 2926 грн. 10 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 вересня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 січня 2020 року відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 вересня 2020 року, прийняти нове рішення, яким його заяву про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 січня 2020 року задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала суду першої інстанції не є законною та обґрунтованою, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, він не працює, є інвалідом ІІІ групи доходів крім пенсії не має, а частина пенсії вже стягується для погашення суми аліментів.

Виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, що потягне за собою подальше не виконання ним зобов`язань по сплаті аліментів, і як наслідок нарахування пені за несплату та інші платежі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Посилається на те, що аргументи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

ОСОБА_1 не повідомляє про те, чи намагався він знайти роботу, чи звертався за допомогою у працевлаштуванні до державної служби зайнятості, оскільки ІІІ група інвалідності не є перешкодою для здійснення трудової діяльності. Також, зазначає ОСОБА_1 є власником: земельної ділянки площею 0,6852 га в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області. Окрім цього він являється власником житлового будинку, загальною площею 163,6 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 , де він фактично на даний час проживає. Також, за останнім зареєстровано право власності на земельну ділянку у рекреаційній зоні площею 0,0790 га, що розташована по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться вказаний будинок. В даному будинку, ОСОБА_1 облаштував приватну садибу «На березі двох річок», яку постійно здає в оренду туристам, оскільки будинок знаходиться за 12 км від гірськолижного комплексу «Буковель», 10 км від гори Говерла та 20 км від м. Яремче.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8246 грн. 40 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 січня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 35113 грн. 20 коп.

Із квитанцій, наданих відповідачем вбачається, що останнім сплачено аліменти та заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_2 : 08 липня 2020 року в сумі 2550 грн. та 48899 грн. 84 коп., а всього в загальній сумі 51449 грн. 84 коп.

Згідно довідки №606/09-В від 03 липня 2020 року, виданої начальником відділу з питань виплати пенсій №9 О. Жбаковою, сума відрахувань з пенсії ОСОБА_1 на стягнення аліментів за період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року складає 19567 грн. 20 коп.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27 липня 2018 року № 132404877, державного акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 0,6852 га із кадастровим номером :01:007:0112, адреса місцезнаходження: с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області; земельна ділянка площею 0,079 га, за кадастровим номером :14:001:0023, що розташована по АДРЕСА_1 ; житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 .

Із оголошень, розміщених на інтернет сайтах, видно, що ОСОБА_1 здає номери в зазначеному будинку, яку іменує садиба «На березі двох річок».

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8246 грн. 40 коп. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 січня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 35113 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу та підстави для відстрочки виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що він не працює, є інвалідом ІІІ групи, доходів крім пенсії не має, а частина пенсії вже стягується для погашення суми аліментів. Виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, що потягне за собою подальше не виконання ним зобов`язань по сплаті аліментів, і як наслідок нарахування пені за несплату та інші платежі. Проте, зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливими.

За таких умов судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не наведено та не надано належних та допустимих доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, зводяться до непогодження з рішенням суду першої інстанції, з посиланням на обставини зазначені в заяві, які були предметом розгляду судом першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи всі обставини справи, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 вересня 2020 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді Н.К. Височанська

І.Н. Лисак