Справа № 285/3377/20
провадження у справі № 2/0285/1062/20
02 грудня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
сторони по справі: позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач у вересні 2020 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03.03.2011 року в сумі 138 930,70 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 03.03.2011 року. ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 26.06.2020 року заборгованість становила 441 589,22 грн., з яких: тіло кредиту 14 137,78 грн., нараховані відсотки 424 851,44 грн., пеня 2600 грн. Кредитодавець на свій розсуд вимагає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 138 930,70 грн., яка складається з 14 137,78 грн. тіла кредиту, 124 792,92 грн. відсотків. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.
В судові засідання 28.10.2020 року, 12.11.2020 року, 02.12.2020 року сторони не прибули.
В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі.
Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання; не подала у встановлені строки відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 03.03.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)(надалі - Банк) укладено кредитний договір з ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 16).
У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Банком до матеріалів позовної заяви долучена довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки, в якій сторонами узгоджено, розмір базової відсоткової ставки, комісії, розмір та строки внесення щомісячних платежів, пені та штрафів, тощо, підписана відповідачем ОСОБА_1 власноручно (а.с. 17).
Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування: про зміни кредитного ліміту в період з 09 березня 2011 року до 31 жовтня 2019 року (а.с. 14).
Строк дії кредитної картки є строком кредитування. Із довідки банку слідує, що відповідачу за кредитним договором була надана кредитна картка № НОМЕР_1 із терміном дії до березня 2015 року (а.с. 15).
Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 26.06.2020 року становила 441 589,22 грн., з яких: тіло кредиту 14 137,78 грн., нараховані відсотки 424 851,44 грн., пеня 2600 грн. Кредитодавець на свій розсуд вимагає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 138 930,70 грн., яка складається з 14 137,78 грн. тіла кредиту, 124 792,92 грн. відсотків (а.с. 7-9).
Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 10-13).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачем доведено, що між ним та відповідачем був укладений договір та у письмовій формі були узгоджені істотні умови догору, факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Проте позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача по тілу кредиту у розмірі 14 137,78 грн.
Аналізуючи надану банком виписку руху коштів порахунку відповідача ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 2396 грн. (а.с. 12-13), тому обґрунтованими є лише вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту саме у такій сумі.
Вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками також підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості по відсотках у розмірі 124 792,92 грн. позивачем проігноровано правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Оскільки строк кредитування у вказаному випадку визначений до березня 2015 року (а.с. 15), тому підставними є вимоги банку про стягнення відсотків, нарахованих саме на вказану дату, тобто, станом на 31.03.2015 року у розмірі 3346,99 грн. (а.с. 7 зв.б.).
Відтак позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2011 року підлягають частковому задоволенню.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (5742,99 грн. х 100% : 138 930,70 грн. = 4,13%; 2102 грн. х 4,13% = 86,81 грн.).
Керуючись статтями 4, 10, 12, 60, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.03.2011 року станом на 26.06.2020 року у розмірі 5742 (п`ять тисяч сімсот сорок дві) грн. 99 коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 2396 грн., по відсотках 3346,99 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 86 (вісімдесят шість) грн. 81 коп.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного тексту рішення 02.12.2020 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська