Справа №628/2585/20
Провадження № 2/628/1004/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря судових засідань - Шевченко О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янськ цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

06.10.2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ - БАНК» (далі АТ «А - БАНК»), представник Шкапенко Олександр Віталійович , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2017 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А - Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC3 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 23.09.2020 має заборгованість у розмірі 33097,17 грн., яка складається з наступного: 14930,85 грн. - заборгованість за кредитом, 16836,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. - пеня, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати.

Ухвалою від 12.10.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи.

29.10.2020 р. до суду надійшов відзив, згідно якого відповідачка ОСОБА_1 просить суд відмовити АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів відносно кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та. інш.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 33097,17 грн., позивач не зазначає суму кредитного ліміту та відсутні докази отримання відповідачем кредиту у розмірі 14930,85 грн. Отже, розмір заборгованості позивач не довів належними та допустимим доказами. Долучений позивачем до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, тому позивачем не доведено, що під час підписання заяви відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Також, позивачем не надано доказів того, що відповідна кредитна картка, передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, як і не надано відомостей, що підтверджують строк дії картки, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Також, позивачем не надано доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості та з якого суд мав би встановити, який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. До відзиву доданий документ - фіскальний чек, що підтверджує надіслання копії відзиву на адресу позивача (а.с.27,28-34).

Позивач не скористався своїм правом подання відповіді на відзив.

02.12.2020 р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи її участі, відзив підтримує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Враховуючи заяви учасників справи, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.

Матеріали справи свідчать, що 01.06.2017 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.6). З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклету складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Позивач додав до позову Витяг з Умов та правил надання банківських послуги у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», які відповідачем не підписані (а.с.7-12).

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у зв`язку тим, що за рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено організаційно-правову форму та назву ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на АТ «АКЦЕНТ-БАНК», про зазначено у п. 1.1 Статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с.13 зв.ст.- 17).

До позову доданий розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC3 від 01.06.2017 р., укладеного між АТ «Акцент-банк» та клієнтом ОСОБА_1 , згідно якого, станом на 23.09.2020 за відповідачкою рахується заборгованість у розмірі 33097,17 грн., яка складається з наступного: 14930,85 грн. - заборгованість за кредитом, 16836,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 0,00 грн. - пеня (а.с.5).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

гідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку А - Банк).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови , а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.06.2017 р., посилався на анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», яка була підписана відповідачем, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/ terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою «Універсальна», на яких відсутній підпис відповідача.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитним коштами, пені та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Також, суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-якій редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Тарифи, з огляду на мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку - анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 01.06.2017 відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 . Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів. Ця анкета-заява не вказує на те, що 01.06.2017 року між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 укладений кредитний договір № SAMABWFC3.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви від 01.06.2017 р., кредитної картки А-Банку з номером та строком її дії, номеру відкритого кредитного рахунку, руху коштів по такому рахунку.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору № SAMABWFC3 від 01.06.2017 року та істотних умов цього договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимог чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з висловленою правовою позицією у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц, від 20.10.2020 № 456/3643/17, належним доказом у справі даної категорії може бути виписка по картковому рахунку на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами. Однак, така виписка у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч. 7 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що факт укладення між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору №SAMABWFC3 від 01.06.2017 р. та невиконання відповідачем зобов`язання за цим договором, не доведені, позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 11,12,13,76-81,89,141,263,264,265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1054, 1048-1050 ЦК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Суддя: А.О.Шиховцова