"03" січня 2020 р. Справа № 150/657/19
Провадження по справі №2/150/270/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Гендзьори О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю №367-К-Н-О від 31.01.2019 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.10.2015 відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт б/н ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 498,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 06.11.2019 кредитне зобов`язання відповідачем не виконується. Тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Представник позивача за довіреністю подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність, при цьому позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання послуг кредитних карт б/н від 23.10.2015 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 498,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати сувої умови договору. Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діловодства обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта та третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.11.2019 має заборгованість - 15 114,29 грн., яка складається з наступного:

- 5 335,12 грн. - заборгованість за кредитом;

- 2 096,77 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

- 7 682,40 грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив законні права та інтереси АТ КБ «ПРИВАТБАНК.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Сплата відповідачем неустойки (пені) у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання передбачена укладеним сторонами договору. Отже, сплата неустойки (пені) є обов`язком відповідача, визначеним ст.ст. 549, 611 ЦК України та договором від 23.10.2015.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами пред`явленої до стягнення суми заборгованості, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5 335,12 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 2 096,77 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 7 682,40 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сплачений ним судовий збір при зверненні до суду із даним позовом в розмірі 1921,00 грн., про що свідчить платіжне доручення від 14.11.2019 № ZZ424B0L1l.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525-526, 549-552, 611-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268, 274, 276 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 06.07.2007) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 , МФО №305299) 15 114,29 грн. заборгованості по сплаті кредиту б/н від 23.10.2015.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 06.07.2007) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 , МФО №305299) судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення виготовлено у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН