Провадження № 6/202/278/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

01 грудня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

за участю секретаря: Голобородько О.М.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, договору іпотеки і договору задоволення вимог іпотекодержателя недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування своєї заяви представник товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» посилається на те, що 04.09.2020 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило свої права вимоги за договором кредиту, і в тому числі за договором кредиту № 80.840.07.17. Посилаючись на ст. ст. 512, 514 ЦК України, зазначають, що відбулася заміна кредитора на товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яке отримало від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

ОСОБА_1 надав пояснення в яких зазначив, що 21.03.2017 року державним виконавцем завершено виконавче провадження постановою про повернення виконавчого листа стягувану на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а заміна боржника або стягувача у виконавчому листі можлива лише до відкриття виконавчого провадження. Наголошував, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з`явилися. Про час і місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані заявником, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року позовні вимоги позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., яка належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 80.840.07.17 від 12.09.2007 року в сумі 788 167,86 грн., з яких сума заборгованості за кредитом складає 32 276,22 дол. США, що еквівалентно в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ (798,75 грн. за 100 дол. США) 257 806,31 грн.; сума заборгованості за відсотками 12 465,35 дол. США, що еквівалентно в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ (798,75 грн. за 100 дол. США) 99 566,98 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 14.04.2011р. по17.02.2012р. - 430 794,57 грн., зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 , за початковою ціною, яка буде встановлюватись на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» судовий збір у розмірі 3 441,00 грн. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, договору іпотеки і договору задоволення вимог іпотекодержателя недійсними відмовлено.

04.09.2020 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило свої права вимоги за договором кредиту, і в тому числі за договором кредиту № НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у Постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, та висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові від 15 травня 2019 року по справі № 370/2464/17.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», а тому посилання ОСОБА_1 на те, що заміна стягувача можлива лише до відкриття виконавчого провадження є безпідставними.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512,514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення Іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно пункту 9 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у Постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц.

Враховуючи зазначене, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 202/30627/13-ц підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. 442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, договору іпотеки і договору задоволення вимог іпотекодержателя недійсними задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі № 202/30627/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда