Справа № 595/202/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме станом на 04.01.2019 року, мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з яким проживала до часу його смерті в с.Бариш Бучацького району. Проте, оскільки вона проживала без реєстрації, не може оформити своє право на спадкове майно в нотаріальній конторі, тому виникла необхідність встановити факт постійного проживання з ОСОБА_6 на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, суду пояснив, 18 вересня 2002 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та переїхала жити до нього в житловий будинок по АДРЕСА_1 , і з того часу проживала з ним до часу його смерті. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та проживали однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 1,72 га., яка розташована на території Бариської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №776013 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 05.12.2016 ОСОБА_6 склав заповіт на ім`я ОСОБА_4 , у відповідності до якого заповів їй земельну частку (пай), яка знаходиться на території Бариської сільської ради із цільовим призначенням товарне сільськогосподарське виробництво.

Оскільки ОСОБА_4 на момент смерті постійно проживала без реєстрації з ОСОБА_6 , тому вважається такою що прийняла спадщину. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки у межах 6-ти місячного строку вона не звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження. ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 . Із вказаної позовної заяви вбачається спір про право, тому така заява має бути залишена без розгляду.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи в суді, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 біля 14-15 років проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. ОСОБА_4 проживала разом із ОСОБА_6 до його смерті.

Вислухавши представника позивачки, представника відповідача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1,72 га., яка розташована на території Бариської сільської ради, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №776013, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті ОСОБА_6 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений ним 05.12.2016 року і посвідчений секретарем Бариської сільської ради Тернопільської області.

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_6 , земельну частку (пай), яка розташована на території Бариської сільської ради Бучацького району, заповів позивачці ОСОБА_4 .

Із свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що позивачка ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із актів опиту сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_4 дійсно проживала бкз реєстрації з ОСОБА_6 з 1998 року до дня його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно роз`яснення № 898/01-24 від 18.11.2019 року, виданого Бучацькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що оскільки ОСОБА_4 не звернулася до нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини, ОСОБА_4 запропоновано звернутися до суду з позовом для вирішення питання про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ухвали Бучацького районного суду № 595/2171/19 від 17.12.2019 року заяву ОСОБА_4 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання залишено без розгляду, оскільки в даному випадку вбачався спір про право. При цьому, судом роз`яснено, що заявник не позбавлений права звернутися в загальному порядку до суду із позовом за захистом своїх порушених прав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо.

Судом встановлено, що даний спір пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення питання права на спадщину. Оскільки встановлено, що на даний час виникає спір про право щодо об`єкта спадкового майна, належного спадкодавцю ОСОБА_6 , а саме земельної ділянки, загальною площею 1,72 га., яка розташована на території Бариської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи наведене, суд оцінює критично твердження представника відповідача, що даний спір має розглядатися в порядку окремого позовного провадження, і позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю до часу відкриття спадщини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтвердили, що вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом.

Враховуючи те, що встановлення факту породить для позивача юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме станом на 04.01.2019 року, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.1216,1217,1220,1268 ЦК України, ст.ст.10,12,81,263-265, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме станом на 04.01.2019 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо, або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Р. О. Содомора