Провадження № 2/470/276/20
Справа № 470/787/20
У х в а л а

01 грудня 2020 рокусмт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

26 листопада 2020 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_6 . За життя мати склала заповіт, яким земельну ділянку площею 10,89 га, що розташована в межах території Новосевастопольської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на праві власності, заповідала донькам ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . При цьому її сестра ОСОБА_7 спадщину не прийняла. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області в позові ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Березнегуватському районі Миколаївської області земельна ділянка, яка належить ОСОБА_6 , на даний час перебуває в оренді у ОСОБА_2 . На неодноразові звернення до відповідача щодо отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку, отримала лише відмову як в усній так і письмовій формах. З метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів вона змушена була звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Так даним рішенням за нею було визнано 19/20 частини земельної ділянки. 13 жовтня 2020 року вона отримала відповідь з відділу у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру, згідно якої станом на 01 січня 2013 року земельна ділянка, що належала ОСОБА_6 , перебувала в оренді у ОСОБА_2 за договором оренди від 17 травня 2010 року, терміном на 10 років. Тобто на час укладення 05 червня 2014 року договорів оренди між відповідачем та ОСОБА_6 , земеотні ділянки вже були передані в оренду строком на 10 років, тобто до 17 травня 2020 року. Таким чином жодних підстав для припинення чи розірвання раніше укладених між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 станом на день укладення оскаржуваних правочинів 05 червня 2014 року не існувало. Окрім того, у разі внесення змін до попередніх договорів оренди, їх припинення чи розірвання, дане волевиявлення сторін мало б бути оформлено в письмовій формі. Однак даних дій сторонами вчинено не було. На підставі зазначеного просила суд визнати недійсними договори оренди землі № б/н від 05 червня 2014 року, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 кадастровий номер :06:000:00099 та кадастровий номер :06:000:00098., скасувати держану реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в здійсненні власником ОСОБА_8 права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом повернення їх власнику.

Однак ч.4 ст.177 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Оскільки Вами подано позовну заяву, яка містить три позовні вимоги немайнового характеру, ставка судового збору за подання даного позову становить 2522,40 грн. Натомість з квитанцій про сплату судового збору, які долучені до позовної заяви, вбачається, що Вами сплачено судовий збір лише за дві вимоги, в розмірі 1681,60 грн. Відповідно розмір судового збору, який Вам необхідно доплатити, складає складає 840,80 грн.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Луста