Провадження 2/127/4512/19
У Х В А Л А

02 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., отримавши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

заява зареєстрована судом 02.01.2019 року і мотивована тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/31361/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя: легкового автомобіля марки Renault модель Меgane, тип: загальний легковий універсал-В, колір сірий, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-соd: НОМЕР_2 та 1/3 частки нежитлових приміщень магазину-кафетерію в цокольному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 . За спільною згодою автомобіль та нерухомість були зареєстровані на ім`я відповідача. Через непорозуміння, що виникали між подружжям, вони стали проживати окремо.

Рішенням суду від 12.01.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Автомобіль знаходився у користуванні відповідача. Згодом позивач дізнався, що спірний автомобіль був відчужений ОСОБА_3 на користь третіх осіб і вже зареєстрований на іншу особу 12.01.2018 року з номерними знаками АХ9682ЕХ. Переоформлення автомобіля відбулось на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2018 року, без участі та згоди позивача.

Позивач вважає, що майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, без його згоди може бути відчужене на користь третіх осіб.

Сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, шлюбний договір не укладався. Відповідач ігнорує вимоги позивача щодо передачі йому правовстановлюючих та технічних документів для проведення оцінки майна та виплати грошової компенсації вартості належної позивачу частки майна, яке знаходиться в одноосібному користуванні відповідача.

Відповідно до ст. ст. 149, 150 ЦПК України, ст. 69 Сімейного кодексу України представник позивача ОСОБА_2 просив вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , із забороною відчуження та внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

Дослідивши зміст заяви, додані до неї документи, враховуючи підстави і предмет позову, докази, що залучені позивачем до матеріалів заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7, 10 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із наданого заявником витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 25.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25.06.2014 року Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою, належить трикімнатна квартира АДРЕСА_3 .

Дана квартира не є спільною сумісною власністю сторін і не є предметом поділу у справі. Доказів про те, що дане майно станом на 31.12.2019 року зареєстроване за ОСОБА_3 , не надано.

Враховуючи наведені обставини і те, що заявником не обґрунтовано існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поділ майна подружжя, що обраний ним вид забезпечення позову може сприяти виконанню рішення, а також співмірність вжиття заходів забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , із забороною відчуження та внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, яка станом на 25.06.2014 року належала ОСОБА_3 , немає.

Керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 127/31361/19.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст. 354, ст. 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 02 січня 2020 року.

Суддя: