ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5836/20Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/929/20 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та сторін: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Гонти М.С., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/5836/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст якого складений 14 серпня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу встановленого законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 17 січня 2019 року від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу, у них народилася дочка ОСОБА_3 . Відповідач не оспорював свого батьківства відносно дочки ОСОБА_4 і визнав батьківство. На даний час, малолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Натомість, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки та не приймає участі у її вихованні. Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача із проханням змінити своє ставлення до дитини та надавати їй матеріальну допомогу, однак вказане прохання залишилося поза увагою відповідача. Щомісячно, вона несе витрати на утримання дочки у розмірі 5 000 гривень. При цьому, їй відомо, що розмір щомісячного доходу відповідача становить 20 000 гривень, оскільки він є власником декількох торговельних магазинів на Тернопільському ринку, має у користуванні автомобіль марки Fiat Fiorino вартістю 10 000 доларів США та земельну ділянку у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області, на якій побудовано двоповерховий будинок, вартістю 50 000 доларів США. Крім цього, відповідач постійно відпочиває за межами України. Натомість, вона не взмозі самостійно забезпечити дитину усім необхідним, оскільки єдиним джерелом її доходів є державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення дочкою трьохрічного віку. За вказаних обставин просила позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації, щомісячного, починаючи із 06 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року по справі №607/5836/20 в частині розміру призначених судом аліментів, змінити та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню до 1 000 (однієї тисячі) гривень; врахувати аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, сплачені 20 серпня 2020 року, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , як аліменти за 9 місяців, починаючи з 06 квітня 2020 року, посилаючись на те, що воно є необґрунтоване, незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд повною мірою не дослідив та не врахував ряд важливих обставин, які впливають на матеріальне становище відповідача та можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зокрема те, що останній від початку 2020 року і по даний час є тимчасово безробітним. Також те, що через карантинні обмеження які почали діяти з березня 2020 року був обмежений у можливості пошуку нової роботи. Тому, зібравши усі документи став на облік як безробітний в Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, де перебуває і по теперішній час. Відповідно до Довідки №59 від 13 серпня 2020 року, виданої Тернопільським МРЦЗ, на даний час місячний дохід відповідача становить 1000 (одну тисячу) гривень. Також, судом повною мірою не було враховано того, що у нього від зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5 є двоє дітей 2001 та 2013 років народження, які проживають разом з останнім та щодо яких теж несе значні матеріальні витрати, в тому числі на: оплату комунальних послуг, оплату продуктів харчування, купівлі одягу, надає допомогу синові ОСОБА_6 , 2001 р.н., який навчається. Суд не врахував того факту, що право власності на земельну ділянку 0,25 га у селі Велика Лука Тернопільської області, яку він набув у 2013 році є спільною сумісною власністю подружжя з ОСОБА_5 . Окрім вищевказаного, в ході судового розгляду наголошував на тому, що має хронічне обструктивне захворювання легень, через що періодично лікується у свого сімейного лікаря та в стаціонарі. Для зменшення частоти загострень хвороби потребує профілактичного санаторно-курортного лікування, що теж вимагає додаткових фінансових затрат останнього. Просить взяти до уваги той факт, що 20 серпня 2020 року він передав позивачу кошти на утримання їхньої дочки у розмірі 9 000 гривень, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою і зарахувати їх як за 9 місяців аліментів, починаючи з 06 квітня 2020 року.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Гонти Миколи Степановича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року у справі №607/5836/20 без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Вказує, що перебування відповідача на обліку в центрі зайнятості як безробітний, метою якою є несплата аліментів в заявленому розмірі. Якщо взяти до уваги його витрати на утримання іншої сім`ї та сина, який навчається, витрат на лікування, то розмір цих витрат, спосіб його життя не відповідає заявленому доходу у вигляді допомоги по безробіттю. Все це свідчить про приховування реальних доходів (торговельні точки, які належать де-факто відповідачу на Тернопільському речовому ринку оформлено на інших осіб). Щодо посилання останнього на свій стан здоров`я, як на підставу зменшення розміру аліментів, слід вважати необґрунтованими, оскільки долучена ним копія з медичної картки за 2016 рік, огляд лікаря за 2015 рік, а лікарські висновки взагалі за 2010 рік. Згідно декларації про майно, доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру його дружини ОСОБА_5 , яка офіційно опублікована, дана земельна ділянка, як і автомобіль є 100% власністю її чоловіка ОСОБА_7 . Щодо того, що у позивача наявні кошти, оскільки мала змогу відпочити цього року за кордоном спростовується тим, що її мати достатньо заробляє, що підтверджується довідкою про заробітну плату, щоб дозволити собі подарунок для дочки та внучки у вигляді тижневого відпочинку на морі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, зіславшись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_1 та її адвокат Гонта М.С. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серії НОМЕР_1 виданого 14 лютого 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №328 (а.с. 8).

Неповнолітня дочка ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із матір`ю (позивачкою по справі ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №261, виданою ДП Фаворит 2 та довідкою про реєстрацією місця проживання особи №2680/28-03 від 21 лютого 2019 року (а.с. 6, 10).

Із довідки №06, виданої 24 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю, вбачається, що головний бухгалтер ТОВ Наталі - Світтранс ЛТД ОСОБА_1 з 08 квітня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, згідно наказу №2-К від 08 квітня 2019 року, її середньомісячний дохід становить близько 900 гривень щомісячної допомоги при народженні першої дитини (а.с. 7).

З 03 травня 2001 року відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження, Серія НОМЕР_2 , запис за №400, виданим 18 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 29).

Від вказаного шлюбу у відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_3 , запис за №22 (а.с. 32), та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_4 , актовий запис №351 (а.с. 30).

Як стверджує відповідач, що його син ОСОБА_9 є студентом Київського національного університету імені Тараса Шевченка та потребує його матеріальної підтримки. На підтвердження зазначеного, відповідачем надано суду копію студентського квитка серії НОМЕР_5 виданого 01 вересня 2018 року Київським національним університетом імені Тараса Шевченка на ім`я ОСОБА_9 (а.с. 31).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №218863164, сформованої 03 серпня 2020 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розмір частки 1, приватна, площею 0,25 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1497, що знаходиться у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області (а.с. 44).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин щодо відсутності доходів, а також доказів на підтвердження того, що він надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_9 , який є студентом, зокрема, що ним надаються кошти на навчання сина, тощо. Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я він не має можливості надавати дочці матеріальне утримання. При цьому, суд критично сприймає ствердження відповідача про відсутність у нього постійних доходів та його перебування на утриманні дружини, як на підставу заперечень проти стягнення із нього аліментів, оскільки, будучи здоровою особою, працездатного віку, відповідач, зобов`язаний надавати кошти на утримання своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Колегія суддів, з даними висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (надалі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також згідно з статтею 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини перша-третя статті 181 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Матеріали справи містять підтвердження, що ОСОБА_2 з 15 червня 2020 року перебуває на обліку як безробітний та дохід за червень липень 2020 року склав 1 533 (одну тисячу п`ятсот тридцять три) гривні 33 копійки (а.с. 70-71).

Відповідач визнає, що у нього у власності є автомобіль марки Fiat Fiorino, 2010 року випуску, а також земельна ділянка у с. Велика Лука, Тернопільського району, Тернопільської області.

Відносно стану здоров`я, на який посилається заявник як на підставу зменшення розміру аліментів, колегія суддів вважає недоведеним, оскільки долучена апелянтом копія з медичної картки є за 2016 рік, огляд лікаря за 2015 рік, а лікарські висновки взагалі за 2010 рік, інформації щодо стану здоров`я на момент звернення позивача в суд у матеріалах справи не має.

Позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку і її середньомісячний дохід становить близько 900 гривень щомісячної допомоги при народженні першої дитини.

Враховуючи наведене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення аліментів в користь позивача на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., що відповідає прожитковому мінімуму дитини віком до 6 років.

Не заслуговують на увагу доводи заявника про факт відсутності у нього можливості надавати дитині відповідний розмір утримання, оскільки дана обставина не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Крім цього, суд не обмежується розміром заробітку платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело коштів для їх оплати.

Як видно з матеріалів справи, що відповідач часто перебуває на відпочинку за кордоном і якщо взяти до уваги його витрати на утримання іншої сім`ї та сина, який навчається, то розмір цих витрат, спосіб його життя не відповідає заявленому доходу у вигляді допомоги по безробіттю.

Щодо виплати 20 серпня 2020 року ОСОБА_2 ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) гривень для їхньої спільної дитини ОСОБА_4 , колегія суддів вважає, що дана обставина може бути врахована в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи те, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 20 жовтня 2020 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року слід поновити.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 30.11.2020 року.

Головуючий

Судді