н/п 2/490/2932/2020 Справа № 490/3242/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсним договору міни, третя особа Універсальна товарна біржа «Віконт Т»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів,третьої особи, в якому просив визнати дійсним договір міни №1303 від 24.07.1998 року, за яким ОСОБА_1 передав квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а, в свою чергу, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передали квартиру АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 , що зареєстрований Універсальною товарною біржею «Віконт-Т».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від28.09.2020закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачнадав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно договору міни нерухомого майна №1303 від 24.07.1998 року, укладеного на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т», ОСОБА_1 передав квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передали квартиру АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 .

Вказаний Договір купівлі-продажу міни зареєстрований на Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» 24.07.1998 року у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за реєстровим номером 1303 та зареєстрований Комунальним підприємством Миколаївської міської ради "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" 07.08.1998 року за реєстровим №18076.

Квартира АДРЕСА_3 належала позивачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 2506.1995 року виконавчим комітетом Центральної районної Ради народних депутатів згідно рішення №230 від 27.11.1992 року, зареєстрованого Миколаївським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №18076 від 25.06.1994 року.

Квартира АДРЕСА_4 належала відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого Південною товарною біржею за реєстровим №2351 від 17.08.1995 року, зареєстрованого Миколаївським Бюро технічної інвентаризації за реєстровим №18076 від 06.09.1995 року.

Згідно довідки КП ММ БТІ №1076 від 27.05.2020 року, станом на 28.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору міни №1303 від 24.07.1998 року, укладеного на УТБ «Віконт-Т`та зареєстрованого в КП ММ БТІ 07.08.1998 року; право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі договору міни №1303 від 24.07.1998 року, укладеного на УТБ «Віконт-Т» та зареєстрованого в КП ММ БТІ 07.08.1998 року

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року №435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір міни було укладено у 1998 році, до нього застосовуються положення Цивільного кодексу в редакції 1963 року, що діяли на момент укладення договору.

Положеннями ст.47 ЦК (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 48 ЦК (в редакції 1963 року) передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі порушує особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах. Якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Згідно ст. 241 ЦК (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Як передбачено ст. 242 ЦК (в редакції 1963 року) до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Статтею 227 ЦК (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 27 цього Кодексу).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З положень ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як зазначено в п.1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121, яка була чинною на час укладення сторонами відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні, державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.9 Додатку 1 до вказаної Інструкції, - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржою, віднесено до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Враховуючи те, що на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства за спільною згодою сторін, умови договору сторонами повністю виконано, право власності покупців на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до діючого на момент укладення договору законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору міни майна, зареєстрований на товарній біржі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.10-12, 76-81, 263-265, 354-355 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дійсним договору міни, третя особа Універсальна товарна біржа «Віконт Т»- задовольнити.

Визнати дійсним договір міни №1303 від 24.07.1998 року, за яким ОСОБА_1 передав квартиру АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а, в свою чергу, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 передали квартиру АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 , що зареєстрований Універсальною товарною біржею «Віконт-Т» 24.07.1998 року у журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за реєстровим номером 1303 та зареєстрований Комунальним підприємством Миколаївської міської ради "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" 07.08.1998 року за реєстровим №18076.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 16 листопада 2020 року

Суддя Н.П. Черенкова